ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/248/26 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Кузьмишиної О.М.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати із 21 березня 2024 року без урахування довідки Військової частини № НОМЕР_1 від 26 жовтня 1986 року № 2055, довідки Центрального архіву Міністерства оборони України № 51/1/1996 від 10 вересня 1996 року, довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 5098/03 від 31 травня 2016 року, довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 9 від 04 вересня 2025 року, довідки про заробітну плату за період із 24 серпня по 20 вересня 1986 року та із урахуванням вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України щодо обмеження з 21 березня 2024 року пенсії максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії з 21 березня 2024 року з урахуванням довідки Військової частини № НОМЕР_1 від 26 жовтня 1986 року № 2055, довідки Центрального архіву Міністерства оборони України № 51/1/1996 від 10 вересня 1996 року, довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 5098/03 від 31 травня 2016 року, довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 9 від 04 вересня 2025 року, на підставі довідки про мою заробітну плату за період із 24 серпня по 20 вересня 1986 року, форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 644 від 12 жовтня 2012 року, з урахуванням раніше виплачених сум та із урахуванням вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України щодо обмеження з 21 березня 2024 року пенсії максимальним розміром.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії без урахування довідки Військової частини № НОМЕР_1 від 26 жовтня 1986 року № 2055, довідки Центрального архіву Міністерства оборони України № 51/1/1996 від 10 вересня 1996 року, довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 5098/03 від 31 травня 2016 року, довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 9 від 04 вересня 2025 року, довідки про заробітну плату за період із 24 серпня по 20 вересня 1986 року та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року, адже наявність сумнівів щодо некоректних записів у документах із сторони відповідача може бути лише підставою для перевірки таких відомостей, а формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів ПФУ щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати із 21.03.2024, без урахування відомостей про заробітну плату за період із 24.08.1986 до 20.09.1986. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.03.2024 з урахуванням відомостей про заробітну плату згідно довідки Черкаської обласної психіатричної лікарні № 1 відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 та Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23.11.2011 та здійснити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі № 580/248/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
Відповідач посилається на те, що рішення прийнято судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню. Дії Головного управління є правомірними та відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача, викладені в позовній заяві, є такими, які не підлягають до задоволення. Однак, вищевказані обставини не були враховані судом першої інстанції, в результаті чого ухвалено судове рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Також апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не дотримано положень статті 242 КАС України щодо обґрунтованості судового рішення, що свідчить про недотримання норм процесуального права, а тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню. Суд першої інстанції при розгляді поточної справи в площині спірних правовідносин повністю проігнорував конституційно закріплений принцип розподілу влади, втрутився в дискреційні повноваження Пенсійного фонду України та перебрав на себе повноваження щодо проведення перерахунку пенсії, чим вийшов за межі завдань адміністративного судочинства.
Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Постановою від 31 березня 2025 року у справі № 580/6781/24 Шостий апеляційний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження з 21 березня 2024 року пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 21 березня 2024 року без її обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.
Листом від 23 червня 2025 року № 2300-0210-8/50591 відповідач повідомив позивача, що при повному та всебічному розгляді пенсійної справи виявлено, що в довідках військової частини, у складі якої позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, від 26.10.1986 № 2055 та Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 31.05.2016 № 5098/03, в яких зазначено період роботи, населений пункт, де особою виконувались роботи з ліквідації - наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зазначені різні дати періоду виконання робіт. Внаслідок проведеного перерахунку пенсії згідно норм чинного законодавства на виконання судового рішення перерахунку пенсії, розмір пенсії з урахуванням максимального її розміру, із 21.03.2024 становить 19 143,63 грн.
У відповідь на звернення позивача, листом від 7 серпня 2025 року № 2800-030203-8/52641 Пенсійний фонд України повідомив таке: "…згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 26.10.1986 № 2055 Ви працювали з 23.08.1986 до 23.09.1986 черговим лікарем медичного пункту ОГ ОЗ МО СРСР по ЧАЕС (зона 3) у приміщенні підстанції швидкої медичної допомоги м. Чорнобиль.
Відповідно до довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 10.09.1996 № 51/1/1889 Ви брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_1 (наказ від 09.08.1986 № 108, наказ від 23.09.1986 № 153), дні виїзду - з 24.08.1986 до 20.09.1986.
Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 31.05.2016 № 5098/03 Ви брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09.08.1986 (наказ № 107) до 23.09.1986 (наказ № 153), дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) не відображені, відрядження для роботи в медпункті ЧАЕС (номер зони чи населений пункт не зазначені) з 24.08.1986 до 20.09.1986.
Місце дислокації військової частини НОМЕР_1 за вказаний період АДРЕСА_1 , з 07.09.1986 - с. Стещина (за межами зони відчуження).
Враховуючи різні дати періоду виконання робіт, пенсію обчислено з п`ятикратного розміну мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2021 (середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, - 2,90126).".
Дії пенсійного органу щодо перерахунку пенсії без урахування довідок про участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС та судового рішення позивач вважає протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.01.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).
Згідно зі ст. 54 Закону № 796-ХІІ порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок № 1210).
Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Згідно з пункту 1 Порядку № 1210 механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку № 1210). Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати (доходу), яку (який) вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата (дохід) для розрахунку пенсії не може бути нижчою (нижчим) від фактично одержаної суми у зазначений період.
Відповідно до статті 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
Постановою Ради міністрів Української РСР та Української республіканської Ради професійних спілок "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища" від 10 червня 1986 року № 207-7 установлено, що оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зони небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3-, 2- кратному розмірі, понад розмір середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), установленого за основним місцем роботи. Працівникам і службовцям, відрядженим у зону ЧАЕС та призваним на військові збори, за якими зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна зарплата, відповідно до абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 постанови № 207-7, працю оплачували у ІІІ, ІІ та І зонах небезпеки у 4-, 3-, та 2-кратному розмірі, виходячи із тарифної ставки за основним місцем роботи, тобто на одну кратність менше, оскільки за основним місцем роботи за ними зберігається середня зарплата. А тому загальний показник кратності не може перевищувати 5-кратний розмір у найвищій ІІІ зоні небезпеки.
У межах спірних правовідносин, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 26.10.1986 № 2055 позивач працював з 23.08.1986 до 23.09.1986 черговим лікарем медичного пункту ОГ ОЗ МО СРСР по ЧАЕС (зона 3) у приміщенні підстанції швидкої медичної допомоги м. Чорнобиль.
Відповідно до довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 10.09.1996 № 51/1/1889 позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при Військовій частині НОМЕР_1 (наказ від 09.08.1986 № 108, наказ від 23.09.1986 № 153), дні виїзду - з 24.08.1986 до 20.09.1986.
Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 31.05.2016 № 5098/03 позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09.08.1986 (наказ № 107) до 23.09.1986 (наказ № 153), дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) не відображені, відрядження для роботи в медпункті ЧАЕС (номер зони чи населений пункт не зазначені) з 24.08.1986 до 20.09.1986. Місце дислокації військової частини НОМЕР_1 за вказаний період АДРЕСА_1 , з 07.09.1986 - АДРЕСА_2 .
Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 9 від 04 вересня 2025 року, позивач, згідно наказу Військової частини НОМЕР_1 від 24.08.1986 № 123 відряджений для роботи у медпункті на ЧАЕС та з 21.09.1986 поставлений на котлове забезпечення як прибувшому із відрядження на ЧАЕС.
Довідка Черкаської обласної психіатричної лікарні № 1 містить відомості про грошове утримання, яке позивач одержував за основним місцем роботи з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження (за період з 24.08.1986 до 20.09.1986), місця і тривалості відпрацьованого часу, тобто містять необхідні відомості для обчислення пенсії.
Аналіз зазначених доказів у своїй сукупності вказує на те, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі Військової частини НОМЕР_1 в період з 08 серпня 1986 року до 23 вересня 1986 року та у період з 24 серпня 1986 року до 20 вересня 1986 року був направлений на медпункт ЧАЕС для медичного обслуговування працюючих на ЧАЕС.
Висновки апелянта про відмінність у відомостях про період виконання робіт є безпідставними, оскільки довідками Центрального та галузевого архівів Міністерства оборони України послідовно підтверджується виконання позивачем роботи, пов`язаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 24 серпня 1986 року до 20 вересня 1986 року.
З урахуванням зазначеного, відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за вказаний період роботи з 24 серпня 1986 року до 20 вересня 1986 року підлягають включенню під час перерахунку та виплати пенсії, та відповідно означена бездіяльність пенсійного органу є протиправною.
Як наслідок, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції щодо належного захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії з 21 березня 2024 року з урахуванням відомостей про заробітну плату за період із 24 серпня 1986 року до 20 вересня 1986 року згідно з довідкою Черкаської обласної психіатричної лікарні № 1, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

О.М. Кузьмишина