ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 р.          м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1  - адвоката Василатія О. О., та представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Дубця М. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Василатія О. О. на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 26 травня 2026 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 26 травня 2026 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 628011 від 30.03.2026 року,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30 березня 2026 року о 16 год 39 хв. в м. Чернівці по вул. Каденюка, 13, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz В180 СDI» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, й відповідно своїми діями порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
На вказану постанову захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  - адвокат Василатій О. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, суд припустився неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачено ст. 124 КУпАП.

ЄУНСС: 725/3599/26     Головуючий у І інстанції: Піхало Н. В. 
Номер провадження: 33/822/268/26   Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П. 
Зазначає, що районним судом не було взято до уваги обставини, викладені в клопотанні про закриття провадження у справі.
Вказує, що з відеозапису наданого представником ОСОБА_2 не вбачається ні наявності контакту транспортних засобів, ні завдання будь-яких пошкоджень стоячому транспортному засобу ОСОБА_2 .
Стверджує, що його підзахисний переконаний у тому, що незначні пошкодження бамперу автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI» були наявні ще до його проїзду повз дане авто, а виклик поліції спрямований виключно на те, щоб отримати від страхової компанії компенсацію за пошкодження, яких 30.03.2026 року завдано не було.
Звертає увагу суду на те, що подряпини над ребром бамперу і теоретично не могли бути завдані внаслідок контакту автомобілів, оскільки, на його думку, на ребром (відстань від ребра до фари автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI») поверхня бамперу є похилою і не могла бути пошкоджена внаслідок контакту із задньою лівою частиною автомобіля ОСОБА_1 (виступу на кузові автомобіля «Mercedes-Benz В 180), який би міг завдати таких пошкоджень бамперу автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» немає).
Вважає, що у разі наявності контакту автомобілів та їх механічних пошкоджень (чого ОСОБА_1 не визнає) за обставин, які мали місце 30.03.2026 року до ОСОБА_1 мав би застосовуватись п. 12.3 ПДР України, який передбачає відповідальність за порушення правил об`їзду перешкод, однак такий у вину останньому не ставиться.  
Від інших учасників справи про адміністративне правопорушення апеляційних скарг чи заперечень не надходили.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 та потерпілий  ОСОБА_2 не з`явилися, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце судового засідання, при цьому, останні не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , - адвоката Василатія О. О., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, позицію представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Дубця М. О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, оскільки вважав оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Всупереч твердженням апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  були дотримані.
Як вбачається із провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції при розгляді справи, проаналізувавши докази у справі, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які вказують на порушення Правил дорожнього руху України  ОСОБА_1 , прийшов до правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Висновок районного суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1  в порушенні п. 13.1 Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом марки «Mercedes-Benz В180 СDI» державний номерний знак НОМЕР_1 о 16 год 39 хв. 30 березня 2026 року по вул. Каденюка, 13, м. Чернівці і те, що він не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI» державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого відбулося зіткнення та як наслідок транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який на противагу твердженням апелянта, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на автодорозі, а також даними щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, зокрема поясненнями представника потерпілого – адвоката Дубеця М. О., які були ним підтримані, як в районному так і в апеляційному судах.
Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеними доказами апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, чим дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, і дійшов правильного висновку про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта, про те, що поліцейськими була порушена процедура оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки оскаржуваний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення, який підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Крім цього, заперечуючи проти обставин, зазначених у вказаному протоколі, схемі дорожньо-транспортної пригоди,  ОСОБА_1 та його захисник, зі скаргами на дії працівників поліції не зверталися, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.
Апелювання захисника, щодо відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, викладені доводи апеляційний суд оцінює, як обрану лінію захисту з метою уникнення  ОСОБА_1  адміністративної відповідальності.
Всі інші апеляційні доводи апелянта мають формальний характер та не спростовують встановлених обставин того, що саме  ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
З огляду на вище наведене та сукупність зібраних у справі доказів, апеляційний суд вважає, що в діях  ОСОБА_1  є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ним було порушено вимоги п. 13.1 ПДР України.
Апеляційна скарга апелянта не містить будь-яких нових обставин, не врахованих судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Правових підстав прийняти інше процесуальне рішення за вищевказаних обставин адміністративного провадження, неможливо.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , - адвоката Василатія О. О., залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 26 травня 2026 року, щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду     В. П. Давній