ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6870/25 (904/5795/25)	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу
а позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, код ЄДРПОУ 41449359) 
про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення безпідставно набутих коштів

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:
- визнати недійсним п. 3.2 договору від 10.03.2022 року №70/10, п. 3.2 договору від 10.05.2022 року №200/134, п. 3.2. договору від 14.09.2022 року №414/321, п. 3.2. договору від 14.09.2022 року №415/320 в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" 29 189 грн 67 коп. безпідставно набутих коштів.
Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву залишено без руху.
03.11.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою господарського суду від 10.11.2025 (суддя Рудь І.А.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 02.12.2025.
17.11.2025 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Ухвалою суду 02.12.2025 підготовче засідання відкладено на 08.01.2026.
08.01.2026 о 12:00 судове засідання не відбулося, оскільки з 09:00 до 17:05 був відсутній інтернет-зв`язок, що унеможливило використання хмарних сервісів для аудіо та відео фіксації судових засідань. 
Акт № 1/26 від 08.01.2026 долучений до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 13.01.2026 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 27.01.2026.
Ухвалою суду від 27.01.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 24.02.2026.
24.02.2026 від позивача до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 24.02.2026 розгляд справи відкладався до 10.03.2026.
У судове засідання, що відбулося 10.03.2026, сторони не забезпечили явку представників, будучи повідомлені належним чином.
Відповідно до відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2025 №904/6870/25 суд відкрив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (Ідентифікаційний код 41449359). 
На сайті Касаційного господарського суду Верховного Суду https://supreme.court.gov.ua/supreme/pro_sud/og_pov/?d=78061&v=ac473b80c2&t=3 було оприлюднене повідомлення про відкриття провадження у справі №904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (Ідентифікаційний код 41449359).
Ухвалю суду від 10.03.2026 поставлено передати до Господарського суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа №904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг», для розгляду в межах цієї справи, матеріали справи №904/5795/25 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення безпідставно набутих коштів.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.0132026, на підставі положень частини 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6870/25(904/5795/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.
Ухвалю суду від 19.03.2026 прийняті матеріали справи №904/6870/25(904/5795/25) до свого провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 19.03.2026 зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 19.03.2026 була отримана відповідачем 19.03.2026, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІВАЙН ТОРГ".
Станом на день розгляду справи відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.
01.05.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалу справи копії платіжних доручень, про оплату предмету договору та уточнення предмету спору, а саме: 
- визнати недійсним пункт 3.2 договору від 14.04.2022 року №949 в загальну суму договору було включено ПДВ - 6535,51 грн. - плтаіжне доручення №558 від 14.04.2022 року;
- визнати недійсним пункт 3.2 договору від 14.04.2022 року №950 в загальну суму договору було включено ПДВ - 1307,10 грн. - платіжне доручення №559 від 14.04.2022 року;
- визнати недійсним пункт 3.2. договору від 14.02.2022 року №951 в загальну суму договору було включено ПДВ - 6541,40 грн. - платіжне доручення №560 від 14.04.2022 року;
- визнати недійсним пункт 3.2. договору від 10.05.2022 року №1274 в загальну суму договору було включено ПДВ - 8470,00 грн.- платіжні доручення №772 від 10.05.2022 на суму 89700 грн (ПДВ 5868,22 грн.) та №773 від 10.05.2022 на суму 39770 (ПДВ 2601,78 грн.);
- визнати недійсним пункт 3.2. договору від 10.05.2022 року №1662 в загальну суму договору було включено ПДВ - 215,89 грн. - платіжне доручення №1518 від 29.07.2022 року;
- визнати недійсним пункт 3.2. договору від 10.05.2022 року №1662 в загальну суму договору було включено ПДВ - 6119,77 грн. - платіжне доручення №1519 від 22.07.2022 року.
Суд долучив до матеріалів справи подані документи та здійснює розгляд з урахуванням уточнення.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 06.05.2026 судом прийнято рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.04.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 , (покупець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник), було укладено договір поставки №949 (надалі - Договір-1).
За умовами пункту 1.1 Договору-1 постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. 
Найменування товару: ДК 021:2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти: дизельне паливо (пункт 1.2 Договору-1).
Кількість: згідно з видатковими накладними на товар (пункт 1.3 Договору-1).
Згідно пункту 3.1 Договору-1 ціна 1 літра товару - згідно видаткових накладних.
Відповідно до п. 3.2 Договору-1 загальна сума договору 99900,00грн, у тому числі ПДВ - 6535,51 грн.
14.04.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 , (покупець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник), було укладено договір поставки №950 (надалі - Договір-2).
За умовами пункту 1.1 Договору-2 постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. 
Найменування товару: ДК 021:2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти: дизельне паливо (пункт 1.2 Договору-2).
Кількість: згідно з видатковими накладними на товар (пункт 1.3 Договору-2).
Згідно пункту 3.1 Договору-2 ціна 1 літра товару - згідно видаткових накладних.
Відповідно до п. 3.2 Договору-2 загальна сума договору 19980,00грн, у тому числі ПДВ - 1307,10 грн.
14.04.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 , (покупець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник), було укладено договір поставки №951 (надалі - Договір-3).
За умовами пункту 1.1 Договору-3 постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. 
Найменування товару: ДК 021:2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти: бензин А92 (пункт 1.2 Договору-3).
Кількість: згідно з видатковими накладними на товар (пункт 1.3 Договору-3).
Згідно пункту 3.1 Договору-3 ціна 1 літра товару - згідно видаткових накладних.
Відповідно до п. 3.2 Договору-3 загальна сума договору 99990,00грн, у тому числі ПДВ - 6541,40 грн.
10.05.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 , (покупець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник), було укладено договір поставки №1274 (надалі - Договір-4).
За умовами пункту 1.1 Договору-4 постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. 
Найменування товару: ДК 021:2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти: дизельне паливо, бензин А92 (пункт 1.2 Договору-4).
Кількість: згідно з видатковими накладними на товар (пункт 1.3 Договору-4).
Згідно пункту 3.1 Договору-4 ціна 1 літра товару - згідно видаткових накладних.
Відповідно до п. 3.2 Договору-4 загальна сума договору 129470,00грн, у тому числі ПДВ - 8470,00 грн.
27.07.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 , (покупець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник), було укладено договір поставки №1662 (надалі - Договір-5).
За умовами пункту 1.1 Договору-5 постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. 
Найменування товару: ДК 021:2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти: дизельне паливо (пункт 1.2 Договору-5).
Кількість: згідно з видатковими накладними на товар (пункт 1.3 Договору-5).
Згідно пункту 3.1 Договору-5 ціна 1 літра товару - згідно видаткових накладних.
Відповідно до п. 3.2 Договору-5 загальна сума договору 3300,00грн, у тому числі ПДВ - 215,89 грн.
27.07.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 , (покупець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник), було укладено договір поставки №1663 (надалі - Договір-6).
За умовами пункту 1.1 Договору-6 постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. 
Найменування товару: ДК 021:2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти: бензин А92, дизельне паливо (пункт 1.2 Договору-6).
Кількість: згідно з видатковими накладними на товар (пункт 1.3 Договору-6).
Згідно пункту 3.1 Договору-6 ціна 1 літра товару - згідно видаткових накладних.
Відповідно до п. 3.2 Договору-6 загальна сума договору 93545,00грн, у тому числі ПДВ - 6119,77 грн.
Відповідно до пункту 4.1 Договорів 1,2,3,4,5,6, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.
Згідно з пунктом 4.2. Договорів 1,2,3,4,5,6, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в видатковій накладній реквізити постачальника. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару оплата якої здійснена на інші реквізити.
Відповідно до пункту 4.4 Договорів 1,2,3,4,5,6, постачальник зобов`язується видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису, номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника покупця та печаткою покупця та при наявності в нього паспорту.
Пунктами 9.1, 9.2 Договорів 1,2,3,4,5,6, визначено, що усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до законодавства України.
Відповідно до пункту 10.1 Договорів 1,2,3,4,5,6, ці договори вважаються укладеними і набирають чинності з моменту підписання сторонами та їх скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони). 
Так, відповідно до видаткової накладної №0177/0001833 від 14.04.2022 Відповідач поставив Позивачу за Договором поставки №949 від 14.04.2022, дизпаливо у кількості 2775 літрів на загальну суму 99900,00 грн, у тому числі ПДВ 20% у сумі 6535,51 грн.
Відповідно до видаткової накладної №0177/0001834 від 14.04.2022 Відповідач поставив Позивачу за Договором поставки №950 від 14.04.2022, дизпаливо у кількості 555 літрів на загальну суму 19980,00 грн, у тому числі ПДВ 20% у сумі 1307,10 грн.
Відповідно до видаткової накладної №0177/0001835 від 14.04.2022 Відповідач поставив Позивачу за Договором поставки №951 від 14.04.2022, Бензин А-92 у кількості 3030 літрів на загальну суму 99990,00 грн, у тому числі ПДВ 20% у сумі 6541,40 грн.
Відповідно до видаткових накладних №0177/0002961 та №0177/0002962 від 10.05.2022 Відповідач поставив Позивачу за Договором поставки №1274 від 10.05.2022, Бензин А-92 у кількості 970 літрів та дизпаливо у кількості 1950 літрів на загальну суму 129470,00 грн, у тому числі ПДВ 20% у сумі 8470,00 грн.
Відповідно до видаткової накладної №0177/0004632 від 27.07.2022 Відповідач поставив Позивачу за Договором поставки №1662 від 27.07.2022, дизпаливо у кількості 60 літрів на загальну суму 3300,00 грн, у тому числі ПДВ 20% у сумі 215,89 грн.
Відповідно до видаткової накладної №0177/0004633 від 27.07.2022 Відповідач поставив Позивачу за Договором поставки №1663 від 27.07.2022, дизпаливо у кількості 850 літрів та Бензин А-92 у кількості 955 літрів на загальну суму 93545,00 грн, у тому числі ПДВ 20% у сумі 6119,77грн.
На виконання договорів поставки №949, №950, №951 від 14.04.2022, №1274 від 10.05.2022, №1662, №1663 від 27.07.2022, відповідно до платіжних доручень №558 (внутрішній номер 206602886), № 559 (внутрішній номер 206602887), №560 (внутрішній номер 206602888) від 14.04.2022, №772 (внутрішній номер 209616159), №773 (внутрішній номер 209616160) від 10.05.2022, №1519 (внутрішній номер 220873327) від 28.07.2022, №1518 (внутрішній номер 221137890) від 29.07.2022, ІНФОРМАЦІЯ_2 на рахунок ТОВ "Лівайн Торг" сплачено 446 095,00 грн, у тому числі ПДВ 29 189,67 грн відповідно. 
При цьому, з урахуванням поставки товару (бензину, дизпалива) ТОВ "Лівайн Торг" (видаткові накладні №0177/0001833, №0177/0001834, №0177/0001835 від 14.04.2022, №0177/0002961 та №0177/0002962 від 10.05.2022, №0177/0004632, №0177/0004633 від 27.07.2022) та проведення розрахунків за нього ІНФОРМАЦІЯ_2 , договори вважаються таким, що повністю виконані сторонами. 
Позивач просить визнати недійсним пункт 3.2. договорів поставки №949, №950, №951 від 14.04.2022, №1274 від 10.05.2022, №1662, №1663 від 27.07.2022 в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 29 189,67грн, як такий, що не відповідає положенням Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, що, в силу вимог частини 1 статті 203, частини 215 Цивільного кодексу України, є підставою для визнання договору недійсним у цій частині та стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти у виді податку на додану вартість за вищевказаними Договорами поставки.
Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для визнання недійсним пункту договору поставки.
Щодо недійсності пункту 3.2. договорів поставки №949, №950, №951 від 14.04.2022, №1274 від 10.05.2022, №1662, №1663 від 27.07.2022.
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 180 Господарського кодексу України деталізовано істотні умови господарського договору. Так, за приписами частин 1, 3 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина п`ята статті 180 Господарського кодексу України).
Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
Відповідно до частини 1 статті 1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
У підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
За змістом підпунктів а і б пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Отже, хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку (див. постанову Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20 та постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20).
Таким чином ціна договору визначається, виходячи з її договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, які регулюються Податковим кодексом України, та не залежить від волі сторін договору.
У підпункті 193.1 статті 193 Податкового кодексу України визначено розміри ставок податку. Так, згідно з вказаною нормою ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях (з наведенням відповідних операцій).
У статті 194 Податкового кодексу України визначено операції, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою.
Так, відповідно до підпункту 194.1 статті 194 Податкового кодексу України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.
Податок становить 20 відсотків, 7 і 14 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг (підпункт 194.1.1 статті 194 Податкового кодексу України).
У статті 195 Податкового кодексу України визначено операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою.
Згідно із підпунктом "г" підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про оборону України" у разі збройної агресії проти України органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії.
Згідно пунктом 4 статті 5 постанови Кабінету міністрів України "Про затвердження положення про Міністерство оборони України" Міноборони з метою організації своєї діяльності: забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів і матеріальних ресурсів, в тому числі тих, що передбачені для реалізації проектів, виконання програм, зокрема міжнародних; здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за їх використанням та усунення недоліків і порушень, виявлених органами державного фінансового контролю та правоохоронними органами.
02.03.2022 прийнято постанову Кабінету Міністрів України "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" № 178.
Відповідно до пунктів 1, 2 вищевказаної постанови, до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Системний аналіз вказаних вище норм права дозволяє дійти висновку, що приписи підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України та приписи постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 поширюються на діяльність Головного Управління Національної гвардії України та Військової частини НОМЕР_2 , як військової установи та органу військового управління в складі Збройних Сил України.
Відтак, операції з постачання ІНФОРМАЦІЯ_1 пального (бензину та дизпаливу) за договорами поставки №949, №950, №951 від 14.04.2022, №1274 від 10.05.2022, №1662, №1663 від 27.07.2022 підлягали оподаткуванню за нульовою ставкою.
Відповідно до частинні статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Разом з цим, у застосуванні наведених положень статей Цивільного кодексу України слід враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому (правовий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 12.03.2018 зі справи № 910/22319/16).
Таким чином, приписи статті 217 Цивільного кодексу України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.
У даній справі можна припустити існування договору № 831/74ПММ-22 від 07.04.2024 і без включення до нього умови щодо необхідності сплати ПДВ.
Згідно правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, який викладено у постанові від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20, податок на додану вартість хоча і включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку. 
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справи № 922/2439/20 щодо неможливості визнання недійсним частини договору стосовно визначення ПДВ (з посиланням на те, що включення в оплату ПДВ містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20, договір може бути визнаний недійсним в частині включення суми ПДВ до вартості товару.
Судом встановлено, що пунктом 3.2. договорів поставки №949, №950, №951 від 14.04.2022, №1274 від 10.05.2022, №1662, №1663 від 27.07.2022 до ціни договорів незаконно включено суму ПДВ у загальному розмірі 29 189,67грн за придбання ІНФОРМАЦІЯ_3 для заправки (дозаправки) транспорту Збройних Сил, забезпечення транспорту Збройних Сил України та для потреб забезпечення оборони України.
Зокрема, зміст оспорюваного правочину в цій частині суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що в силу вимог частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним у цій частині.
З матеріалів справи вбачається, що оплата повної вартості придбаного на підставі Договору поставки товару згідно з ціною, визначеною у пункті 3.2. договорів поставки №949, №950, №951 від 14.04.2022, №1274 від 10.05.2022, №1662, №1663 від 27.07.2022, включно з податком на додану вартість на загальну суму 29 189,67грн, була здійснена відповідно до платіжних доручень №558 (внутрішній номер 206602886), № 559 (внутрішній номер 206602887), №560 (внутрішній номер 206602888) від 14.04.2022, №772 (внутрішній номер 209616159), №773 (внутрішній номер 209616160) від 10.05.2022, №1519 (внутрішній номер 220873327) від 28.07.2022, №1518 (внутрішній номер 221137890) від 29.07.2022, ІНФОРМАЦІЯ_2 на рахунок ТОВ "Лівайн Торг" з відміткою казначейства про сплату зобов`язань у повному обсягу. 
Разом з тим, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України.
Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, що викладений у пункті 37 постанови від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20.
Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Положення глави 83 Цивільного кодексу України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.
З метою спростити порядок та сприяти оперативному матеріальному забезпеченню військових формувань 02.03.2022 прийнято Постанову КМУ № 178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану", яка набрала чинності з дня її опублікування і застосовувалась з 24.02.2022.
Станом на дату укладання договорів поставки №949, №950, №951 від 14.04.2022, №1274 від 10.05.2022, №1662, №1663 від 27.07.2022 дана постанова, яка регулювала питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану була чинною.
Незважаючи на те, що відповідний товар оподатковувався за нульовою ставкою, відповідач отримав від позивача суму ПДВ за договором поставки у повному обсягу.
За висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 10.02.2022 у справі № 916/707/21, неповернення зазначеної суми, перерахованої поза межами договірних платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом.
Таким чином, набуття ТОВ "Лівайн Торг", як однією зі сторін господарсько-договірного зобов`язання, бюджетних коштів за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза передбаченими договорами підставами, внаслідок здійснення оплати понад вартість товару, який було поставлено, свідчить про необхідність застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України в частині повернення надмірно сплачених бюджетних коштів у загальному розмірі 29 189,67 грн.
Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Установлено, що позивач перерахував на рахунок відповідача загальну суму 29 189,67 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №558 (внутрішній номер 206602886), № 559 (внутрішній номер 206602887), №560 (внутрішній номер 206602888) від 14.04.2022, №772 (внутрішній номер 209616159), №773 (внутрішній номер 209616160) від 10.05.2022, №1519 (внутрішній номер 220873327) від 28.07.2022, №1518 (внутрішній номер 221137890) від 29.07.2022. 
З огляду на те, що грошові кошти в сумі 29 189,67грн були перераховані позивачем на користь відповідача поза межами їхніх договірних відносин та були безпідставно отримані відповідачем, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути їх згідно з нормами статті 1212 ЦК України.
Отже, строк повернення безпідставно набутих коштів настав.
При цьому, норма частини другої статті 530 ЦК України до недоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого майна згідно зі статтею 1212 ЦК України не застосовуються (п.92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22)
Враховуючи вказане, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 29 189,67 грн безпідставно набутих грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу. 
Щодо розподілу судових витрат, господарський суд зазначає наступне.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір за позовні вимоги про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 14 534,00 грн, відповідно до платіжних інструкцій № 0.0.4332058567.1 від 24.04.2025 та № 1.299677765.1 від 09.09.2025.
Позовні вимоги щодо визнання недійсними пунктів договорів з урахуванням уточнення (6 вимог немайнового характеру) судом задоволені, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам з застосуванням коефіцієнту 0,8 у розмірі 14 534,00 грн.
Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 29 189,67грн, то суд вважає за доцільне стягнути з позивача до Державного бюджету України судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам з застосуванням коефіцієнту 0,8 у розмірі 2 422,40 грн за вимогу майнового характеру. 
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, код ЄДРПОУ 41449359) про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення безпідставно набутих коштів з урахуванням уточнення - задовольнити повністю. 
Визнати недійсним пункт 3.2 договору поставки №949 від 14.04.2022, що укладений між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".
Визнати недійсним пункт 3.2 договору поставки №950 від 14.04.2022, що укладений між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".
Визнати недійсним пункт 3.2 договору поставки №951 від 14.04.2022, що укладений між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".
Визнати недійсним пункт 3.2 договору поставки №1274 від 10.05.2022, що укладений між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".
Визнати недійсним пункт 3.2 договору поставки №1662 від 27.07.2022, що укладений між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".
Визнати недійсним пункт 3.2 договору поставки №1663 від 27.07.2022, що укладений між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (ідентифікаційний код 41449359; вулиця Мандриківська, будинок 47, офіс 503, місто Дніпро, 49600) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 29 189,67 грн безпідставно набуті грошові кошти (сплачений ПДВ), 14 453,40 грн - судового збору.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 2 422,40 грн - судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено 06.05.2026. 

Суддя	 	А.Є. Соловйова