Справа № 204/1395/25
Провадження № 2/201/2468/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Соборний районний суд міста Дніпра в особі головуючого судді Батманової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра у м. Дніпрі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет застави та зобов`язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 03.02.2026 надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет застави та зобов`язання вчинення дій.
Ухвалою судді Батманової В.В. від 06 лютого 2026 року вказану позовну заяву було залишено без руху і позивачу запропоновано усунути недоліки протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали, які були усунуті вчасно та ухвалою від 23 лютого 2026 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін.
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 13 жовтня 2020 року між Акціонерним Товариством «Комерційний банк «Глобус»» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір 04/16/20, згідно якого відповідач отримала на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошову суму у розмірі 520800,00 грн. в порядку та на умовах, визначених зазначеним договором за програмою «авто в кредит». Згідно п.1.1. кредитного договору, строк кредитування складає 36 місяців. Відповідно до п.3.1 кредитного договору виконання зобов`язань забезпечується заставою транспортного засобу, а саме автомобіль Lexus RX 350 2011року випуску, державний номер НОМЕР_1 . 
Також, 13 жовтня 2020 року між Акціонерним Товариством «Комерційний банк «Глобус»» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу № 01/16/10/З згідно якого застава за зазначеним договором забезпечує виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. Предметом застави є автомобіль Lexus RX 350 2011року випуску, державний номер НОМЕР_1 . 
Відповідно до п 2.1.7. Банк має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо при настанні строку виконання основного зобов`язання воно не буде виконано. На січень 2023 року сформувалася заборгованість за кредитним зобов`язанням: - 468312,56 грн. Строк прострочення платежів - 316 днів. На кредитному комітеті було прийнято рішення, про звернення стягнення на заставне майно на підставі п.4.1. та п.5.1. «договору застави». Борг було сплачено позивачем як поручителем.
В процесі переоформлення стало відомо, що Соборним ВДВС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) накладена заборона в рамках виконавчого провадження. Банк надав документи та звернувся до виконавчої служби з вимогою зняти обмеження на заставне майно, але в порушення законодавства отримав відмову. Обмеження на рухоме майно перешкоджало та унеможливлювало здійснення заставодержателю своїх прав, зокрема, унеможливлювало звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2023 по справі 201/4738/16-ц ухвалено зняти арешт з рухомого майна боржника ОСОБА_2 , а саме автомобіля марки LEXUS, модель RX 350, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладено державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чуприною Валерією Олегівною при примусовому виконанні рішення суду за виконавчим листом № 201/4738/16-ц, виданим 29.07.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, відповідно до постанови про арешт майна боржника від 25.10.2021 в межах виконавчого провадження. Автомобіль за згодою усіх сторін було домовлено переоформити на позивача. Однак при зверненні провести перереєстрацію третьою особою було відмовлено посилаючись на постанову 621 від 22.08.2018 та на виконавче провадження №66409015 відносно відповідача. Але, так як позивач сплатила борг, згідно ст. 559 ЦКУ права заставодержателя перейшли до позивача. Так як відповідач не має можливості погасити перед позивачем борг, то позивач звертає стягнення на автомобіль.
У зв`язку з викладеним просить суд звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Lexus RX 350 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та передати у власність позивача. Зобов`язати третю особу зареєструвати у власність ОСОБА_1 автомобіль Lexus RX 350 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідач регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Дніпропетровській області скористався правом на подання відзиву, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись та те, що відмова позивачу була надана відповідно до діючого законодавства без порушень його прав, оскільки власником спірного транспортного засобу є  ОСОБА_2  та у вказаній справі позивачем обрано не належного відповідача, а відтак просив відмовити в задоволенні позову.
Відповідач  ОСОБА_2 надала заяву, в якій підтвердила викладені у позову обставини, не заперечувала проти задоволення позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 13 жовтня 2020 року між Акціонерним Товариством «Комерційний банк «Глобус»» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір 04/16/20, згідно якого відповідач отримала на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошову суму у розмірі 520800,00 грн. в порядку та на умовах, визначених зазначеним договором за програмою «авто в кредит». 
Згідно п.1.1. кредитного договору, строк кредитування складає 36 місяців. 
Відповідно до п.3.1 кредитного договору виконання зобов`язань забезпечується заставою транспортного засобу, а саме автомобіль Lexus RX 350 2011року випуску, державний номер НОМЕР_1 . 
Також, 13 жовтня 2020 року між Акціонерним Товариством «Комерційний банк «Глобус»» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу № 01/16/10/З згідно якого застава за зазначеним договором забезпечує виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. 
Предметом застави є автомобіль Lexus RX 350 2011року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до п 2.1.7. Банк має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо при настанні строку виконання основного зобов`язання воно не буде виконано. 
На січень 2023 року сформувалася заборгованість за кредитним зобов`язанням: - 468312,56 грн. Строк прострочення платежів - 316 днів. На кредитному комітеті було прийнято рішення, про звернення стягнення на заставне майно на підставі п.4.1. та п.5.1. «договору застави». Борг було сплачено позивачем як поручителем. 
В процесі переоформлення стало відомо, що Соборним ВДВС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) накладена заборона в рамках виконавчого провадження. Банк надав документи та звернувся до виконавчої служби з вимогою зняти обмеження на заставне майно, але в порушення законодавства отримав відмову. Обмеження на рухоме майно перешкоджало та унеможливлювало здійснення заставодержателю своїх прав, зокрема, унеможливлювало звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2023 по справі 201/4738/16-ц ухвалено зняти арешт з рухомого майна боржника ОСОБА_2 , а саме автомобіля марки LEXUS, модель RX 350, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладено державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чуприною Валерією Олегівною при примусовому виконанні рішення суду за виконавчим листом № 201/4738/16-ц, виданим 29.07.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, відповідно до постанови про арешт майна боржника від 25.10.2021 в межах виконавчого провадження.
Автомобіль за згодою усіх сторін було домовлено переоформити на позивача. Однак при зверненні провести перереєстрацію третьою особою було відмовлено посилаючись на постанову 621 від 22.08.2018 та на виконавче провадження №66409015 відносно відповідача.
Вичерпний перелік документів, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, визначено пунктом 8 Порядку № 1388. 
Відповідно до матеріалів провадження станом на день подання позову власником транспортного засобу марки Lexus RX 350 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 . 
Також, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль марки Lexus RX 350 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу в ТСЦ МВС №1242 за №1242/2020/2245497 від 10.10.2020.
Отже, територіальний сервісний центр МВС № 1242, відмовляючи у перереєстрації транспортного засобу на позивача, діяв відповідно до приписів п. 15 Порядку №1388.
Відтак, вимога позивача щодо проведення перереєстрації транспортного засобу марки Lexus RX 350 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 є передчасною, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний транспортний засіб.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Звертаючись до суду, позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки саме цього відповідача, тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Позивачем не вказано, чим саме відповідач порушив його права.
Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з цим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).
Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 (пункт 75)).
Відповідач, відмовляючи у здійсненні перереєстрації транспортного засобу, діяв у межах своїх дискреційних повноважень. Тож, Відповідачем саме речове право позивача на спірний автомобіль не оскаржується. З чого слідує, що Головний сервісний центр МВС в особі територіального сервісного центру МВС № 1242 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізьких областях (філія ГСЦ МВС) не є належним відповідачем.
З огляду на те, що Головний сервісний центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філії ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС №1242 є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, у позові до нього слід відмовити саме із цієї підстави.
Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Звернення стягнення на предмет застави згідно ч.1,2 статті 590 Цивільного кодексу України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом .
Частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Якщо інше не передбачено рішенням суду, відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом .
За положеннями ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 березня 2013 року(справа № 6-10цс13).
За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 35, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, правовою позицією, висловленою ВСУ у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016р., ст ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області про звернення стягнення на предмет застави та зобов`язання вчинення дій - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя    В.В. Батманова