Справа № 522/8244/26-Е
Провадження № 2-о/522/392/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Сафтюк-Панько Б.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Соболь Юлія Павлівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.
В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), про що їй 09.11.2021 «Євпаторівським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Звернувшись до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо державної реєстрації народження дитини, заявнику було відмовлено, через відсутність правових підстав, зазначених у ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику зокрема для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту її народження та отримання відповідного свідоцтва українського зразка. Просила встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м Євпаторія АР Крим, Україна у батьків: матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (і.н. НОМЕР_2 ); батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.
Після надходження та реєстрації зазначеної заяви в порядку окремого провадження, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2026 заяву було залишено без руху, оскільки її було подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України та надано заявнику 10-денний строк на усунення недоліків.
На виконання ухвали суду від 14.05.2026 представник заявника адвокат Соболь Ю.П. у наданий заявнику строк усунув зазначені недоліки.
Ухвалою суду від 10.06.2026 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.
Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.
Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Києві, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до копії «свідоцтва про шлюб» серії НОМЕР_4 , виданого 25.06.2021 «Євпаторівським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 25.06.2021. Прізвище дружини після укладення шлюбу вказано як « ОСОБА_6 ».
Згідно копії «свідоцтва про народження» серії НОМЕР_1 , виданого 09.11.2021 «Євпаторівським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Євпаторія в Республіці Крим. Батьком записаний ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), а матір`ю – ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).
Суд враховує, що м. Євпаторія Автономної Республіки Крим станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт народження дитини у встановленому Законом порядку.
При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.
Водночас, відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.
Орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт народження дитини, адже свідоцтво про народження дитини видане на тимчасово окупованій території України. При цьому, визнання судом факту народження дитини надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.
Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для оформлення відповідних документів про народження дитини в Україні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Суд вважає, що заявник має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
На підтвердження народження у заявниці дитини жіночої статі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Євпаторія в Автономній Республіці Крим, Україна, суду були надані письмові документи, які приймаються як доказ.
ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_1 просила встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м Євпаторія АР Крим, Україна у батьків: матері - ОСОБА_1 , батька - ОСОБА_4 .
Суд не вважає можливим задовольняти вимогу про встановлення факту народження саме ОСОБА_3 , оскільки належним способом захисту в даній категорії справ є встановлення факту народження особи певної статі, без зазначення її імені, яке має бути присвоєно особі під час державної реєстрації народження на підставі цього рішення суду та на підставі ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Виконуючи вимоги ч. 3 ст. 317 ЦПК України суд вважає за необхідне вказати у резолютивній частині рішення дані про дату і місце народження особи, а також про матір особи. Підстав для зазначення відомостей про батька - ОСОБА_4 , суд не вбачає, оскільки матеріали заяви не містять належних та достатніх відомостей на підтвердження того, що заявник народила дитину до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з ОСОБА_4 . Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.
У відповідності до ч. 4 ст. 317, ст. п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 267-269, 273, 293, 315-319, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України – задовольнити частково.
Встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, Україна, і матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.
Відмовити у задоволенні іншої частини заявлених вимог.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржено, про що протягом тридцяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: