ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 990/369/24
провадження № 11-264заі25
Велика Палата Верховного Суду у складі: 
головуючого судді Погрібного С. О.,
судді-доповідачки Стрелець Т. Г.,
суддів Білоконь О. В., Булейко О. Л., Гімона М. М., Губської О. А., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартинюк Н. М., Стефанів Н. С., Ступак О. В., Тітова М. Ю., Ткача І. В., Уркевича Ю. В.
за участю:
секретаря судового засідання Біляр Л. В.,
позивача - ОСОБА_1 , 
представників позивача - Кравця Р. Ю., Мартиненко А. В., Нестеренка В. А.,
представниці відповідача - Цуцкірідзе І. Л.,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 7 травня 2025 року (судді Чиркін С. М., Єзеров А. А., Кравчук В. М., Коваленко Н. В., Стародуб О. П.) в адміністративній справі № 990/369/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог та заперечень
1. У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний адміністративний суд) як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП, Рада), у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 5 листопада 2024 року № 3212/0/15-24 «Про задоволення клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області  ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності» (далі - рішення від 5 листопада 2024 року № 3212/0/15-24, оскаржуване рішення).
2. На обґрунтування заявлених позовних вимог  ОСОБА_1 наполягає, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню виходячи з такого.
3. Насамперед позивач вважає, що ВРП ухвалила рішення № 3212/0/15-24, яким задовольнила неіснуюче клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
4. Такі твердження ґрунтуються на тому, що відповідно до пункту 1 порядку денного № 95 на засіданні ВРП 5 листопада 2024 року мав відбутися розгляд клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про продовження строку тимчасового відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
5. Натомість ВРП ухвалила рішення, яким задовольнила клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
6. Таким чином, за твердженнями позивача, ВРП перевищила свої повноваження та всупереч вимогам статті 19 Конституції України, статей 49, 63, 64, 65 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) ухвалила рішення за клопотанням, яке не було включено до порядку денного.
7. Позивач також заявляє, що клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. від 28 жовтня та від 1 листопада 2024 року не відповідають вимогам закону, тому ВРП мала їх повернути. 
8. Такі висновки ґрунтуються на тому, що 28 жовтня 2024 року заступник Генерального прокурора первинно подав до ВРП клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
9.Натомість вже 1 листопада 2024 року цей же заступник Генерального прокурора подав до ВРП інше «безіменне» клопотання з проханням уточнити раніше заявлене клопотання і тимчасово відсторонити суддю ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
10.Позивач тлумачить прохальну частину клопотання від 1 листопада 2024 року таким чином, що заступник Генерального прокурора просив членів ВРП самостійно уточнити раніше подане ним клопотання від 28 жовтня 2024 року. У зв`язку із цим зазначає, що таке уточнення має робити саме заступник Генерального прокурора. На думку позивача, якщо це зробить ВРП, то це буде порушенням вимог статті 19 Основного Закону, Закону № 1798-VIII. Із цих підстав ОСОБА_1 вважає, що ВРП фактично не була арбітром при розгляді вказаного клопотання та перевищила свої повноваження, ставши на бік прокурора.
11.Крім того, позивач наполягає, що клопотання про відсторонення судді на стадії досудового розслідування та на стадії судового провадження є різними клопотаннями і тому необхідно наводити інші підстави, які продовжують існувати, а не дублювати ті ж самі, що наводилися у клопотаннях про тимчасове відсторонення / продовження строку відсторонення судді від посади, коли кримінальне провадження знаходилося на стадії досудового розслідування.
12. Із цих підстав ОСОБА_1 вважає, що клопотання від 28 жовтня 2024 року не є клопотанням відповідно до статей 63, 64 Закону № 1798-VIII, поданим на стадії судового провадження, оскільки за формою та змістом є клопотанням, поданим на стадії досудового розслідування.
13. Також, за твердженнями позивача, у клопотанні заступника Генерального прокурора від 28 жовтня 2024 року не зазначено обставин, фактів, доказів на підтвердження того, що перебування на посаді судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення. Водночас позивач переконує, що не вчиняв будь-яких дій інкримінованих йому злочинів.
14. Позивач також вважає, що в клопотанні від 28 жовтня 2024 року відсутні докази, які дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді судді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування; незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. 
15. Щодо клопотання заступника Генерального прокурора від 1 листопада 2024 року, то, на думку позивача, таке подане з порушенням десятиденного строку, до закінчення строку про відсторонення судді. Окрім того, як стверджує позивач, подання такого виду клопотання не передбачено законом, зокрема і наведеними у ньому статтями Закону № 1798-VIII та Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
16. Також за твердженнями позивача, жоден із працівників Офісу Генеральної прокуратури не був уповноважений заступником Генерального прокурора Войтенком А. Б. на вручення судді ОСОБА_1 клопотання без назви від 1 листопада 2024 року, як і на пред`явлення цього клопотання під час розгляду на засіданні ВРП.
17. Щодо питання дотримання порядку та строків надходження клопотання від 1 листопада 2024 року № 31/2/133978-24 позивач стверджує, що клопотання отримано працівником управління документального забезпечення секретаріату ВРП нарочно 1 листопада 2024 року о 15 годині 52 хвилини. Наголошує, що 1 листопада 2024 року припало на п`ятницю, коли робочий день ВРП встановлений до 15:45. Таким чином, позивач вважає, що в цей день клопотання не могло бути передане члену ВРП - доповідачу Ковбій О. В .
18. Водночас член ВРП Ковбій О. В. 1 листопада 2024 року склала друкований письмовий висновок за результатами розгляду клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності на 12 сторінках. Тобто висновок складений з урахуванням уточнюючого клопотання, яке надійшло у позаробочий час.
19. Підсумовуючи викладене позивач стверджує, що клопотання від 28 жовтня та від 1 листопада 2024 року не відповідали вимогам закону. Тому адвокат Гардецький О. С. клопотав перед ВРП про їх повернення заступнику Генерального прокурора.
20. Після заявленого клопотання про повернення клопотання заступнику Генерального прокурора члени ВРП видалилися до нарадчої кімнати, де орієнтовно від 30 хвилин до 1 години радились. Після виходу з нарадчої кімнати, без постановлення ухвали окремим документом та оголошення її резолютивної частини, ВРП протокольним рішенням відмовила у задоволенні клопотання адвоката Гардецького О. С. про повернення клопотання заступника Генерального прокурора. У таких діях позивач вбачає порушення ВРП вимог статей 33, 49, 63, 64 Закону № 1798-VIII, пункту 10.1 глави 10, пунктів 19.5, 20.4, 20.5, 20.16, 20.17 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням ВРП від 24 січня 2017 року №52/0/15-17 (далі - Регламент ВРП).
21. Також після виходу членів ВРП з нарадчої кімнати доповідач Ковбій О. В. ініціювала перед прокурором О. Підлісним питання щодо уточнення клопотання заступника Генерального прокурора від 1 листопада 2024 року. На переконання позивача, такі дії свідчать про перевищення членом ВРП своїх повноважень. Позивач переконаний, що О. Підлісний не мав повноважень на доповнення, зміну чи уточнення клопотання, оскільки доповнити чи змінити своє клопотання може лише заступник Генерального прокурора за наявності підстав, визначених пунктом 20.16 Регламенту ВРП. Крім того, уточнення прохальної частини клопотання від 28 жовтня 2024 року шляхом заявлення іншого клопотання, в якому фактично міститься прохання застосувати інший захід забезпечення кримінального провадження, не можна вважати опискою чи помилкою в розумінні пункту 20.16 Регламенту ВРП.
22. На думку позивача, ВРП також із порушенням вимог Закону № 1798-VIIIта Регламенту ВРП розглянула клопотання про відвід члена ВРП  ОСОБА_6 . Відвід ОСОБА_6 було заявлено з тих підстав, що він із січня 2024 року розглядає три скарги щодо судді ОСОБА_1 , у ході розгляду яких запитує інформацію, отримує пояснення тощо. Позивач переконаний, що вказані обставини можуть свідчити про упереджене та необ`єктивне ставлення цього члена ВРП до ОСОБА_1 . Крім того, на порушення вимог статті 33 Закону № 1798-VIII, глави 8 Регламенту ВРП резолютивна частина ухвали про відмову в задоволенні заяви про відвід члена ВРП не була оголошена на засіданні. Із цією ухвалою адвокат Гардецький О. С. ознайомився лише 8 листопада 2024 року.
23. По суті оскаржуваного рішення ОСОБА_1 запевняє, що таке не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких відповідач дійшов відповідних висновків. Стверджує, що при ухваленні рішення від 5 листопада 2024 року № 3212/0/15-24 ВРП проігнорувала заперечення і пояснення ОСОБА_1 та його представників. Оскаржуване рішення дублює обставини двох попередніх рішень ВРП від 25 липня 2024 року № 2306/0/15-24 та від 9 вересня 2024 року № 2634/0/15-24 про тимчасове відсторонення / продовження строку такого відсторонення, прийнятих на стадії досудового розслідування.
24. З огляду на наведені вище аргументи позиція позивача зводиться до того, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, ВРП порушила основні засади кримінального провадження, принципи змагальності та рівності сторін, перевищила свої повноваження та зайняла сторону прокурора, проігнорувала письмові пояснення адвоката Гардецького О. С. , не мотивувала надання переваги одним доказам над іншими.
25. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
26. Зазначає, що 31 жовтня (вх. 12749/0/8-24) і 1 листопада 2024 року (вх. 12749/1/8-24) відповідно до ВРПнадійшликлопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А.Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України.
27. До клопотання долучені копії матеріалів, якими обґрунтовано його доводи, розписки судді ОСОБА_1 про отримання клопотання разом із доданими до них матеріалами. На переконання ВРП, зазначене спростовує доводи позивача про те, що клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. від 28 жовтня 2024 року та від 1 листопада 2024 року не були врученні судді ОСОБА_1
28. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між членами ВРП доповідачем визначено Ковбій О. В.
29. Розгляд зазначеного питання було включено до проєкту порядку денного засідання ВРП на 5 листопада 2024 року.
30. ВРП стверджує, що вона невідкладно повідомила заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б., голову Господарського суду Дніпропетровської області Ліпинського О. В., ОСОБА_1, представників позивача - адвокатів Гардецького О. С., Весніна С. О., Нестеренка В. А., Шевцову В. В. про дату, час і місце розгляду клопотання.
31. У засідання ВРП 5 листопада 2024 року прибув представник Офісу Генерального прокурора - заступник начальника першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора Підлісний О. А. Також у засідання з`явились ОСОБА_1. та його представники - адвокати Гардецький О. С. та Нестеренко В. А.
32. Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши доповідача - члена ВРП Ковбій О. В., представника Офісу Генерального прокурора - прокурора Підлісного О. А., ОСОБА_1 і його представників - адвокатів Гардецького О. С. та Нестеренка В. А., ВРП дійшла висновку, що клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.
33. Оскаржуване рішення прийнято повноважним складом Ради та підписано всіма її членами, які брали участь у його ухваленні. На підтвердження повноважності складу ВРП при ухваленні рішення від 5 листопада 2024 року №3212/0/15-24 відповідач надав належним чином засвідчену копію витягу з протоколу засідання. 
34. Щодо визначених законом підстав та мотивів, з яких ВРП дійшла відповідних висновків, відповідач зазначив таке.
35. На підставі наявних доказів, доданих до клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя, встановлено, що 12 липня 2024 року судді ОСОБА_1 було вручено складене того самого дня заступником Генерального прокурора Войтенком А. Б. письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України (кримінальне провадження № 62022170040000097, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2022 року). На підтвердження обґрунтованості повідомленої підозри надано зібрані у кримінальному провадженні докази.
36. Необхідність відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження № 62022170040000097 заступник Генерального прокурора Войтенко А. Б. обґрунтував наявністю негативних наслідків перебування його на цій посаді.
37. За твердженнями заступника Генерального прокурора, наведеними у клопотанні, наявність кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, суперечить морально-етичним принципам і об`єктивно може поставити під сумнів незалежність та чесність судді під час здійснення правосуддя та з огляду на міжнародні принципи, стандарти поведінки судді і норми національного законодавства значною мірою зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.
38. При ухваленні рішення ВРП враховані твердження прокурора, зокрема, що у кримінальному провадженні проведено низку судових експертиз, допитано значну кількість свідків, тому обвинувачений, перебуваючи на посаді судді, з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість використати свою службову діяльність для здійснення впливу або тиску на експертів, потерпілого та свідків як особисто, так і за допомогою третіх осіб, щоб схилити їх до надання неправдивих свідчень або відмови від показань, під час судового розгляду обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню й іншим чином.
39. Своєю чергою, оцінивши мотиви клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б., ВРП не встановила обставин, які можуть свідчити, що зазначене клопотання є формою незаконного впливу, тиску чи втручання в діяльність цього судді щодо здійснення правосуддя.
40. Одночасно відповідач врахував ризики здійснення правосуддя суддею ОСОБА_1 за викладених у клопотанні обставин, співмірність між такими засадами, як незалежність і недоторканність судді, та наслідками тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, а також те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 передано до Печерського районного суду міста Києва для розгляду.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції
41. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Указом Президента України від 18 червня 2009 року № 458/2009 призначений на посаду судді Господарського суду Дніпропетровської області строком на п`ять років.
42.Постановою Верховної Ради України від 21 травня 2015 року № 479-VIII ОСОБА_1 обраний на посаду судді Господарського суду Дніпропетровської області безстроково.
43.Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні від 10 вересня 2022 року № 62022170040000097 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України.
44.У межах зазначеного кримінального провадження заступник Генерального прокурора Войтенко А. Б. 12 липня 2024 року склав повідомлення про підозру судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України, яке вручено судді того самого дня.
45.Згідно з обставинами, установленими під час досудового розслідування кримінального провадження й викладеними у повідомленні про підозру, ОСОБА_1 підозрюється в організації закінченого замаху на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та здійснюваного протягом тривалого часу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України.
46.Рішенням ВРП від 25 липня 2024 року № 2306/0/15-24 задоволено клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б . Тимчасово, до 12 вересня 2024 року, відсторонено суддю Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
47. ОСОБА_1 рішення ВРП від 25 липня 2024 року № 2306/0/15-24 не оскаржував.
48.Рішенням ВРП від 9 вересня 2024 року № 2634/0/15-24 продовжено строк тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя судді ОСОБА_1 на два місяці, до 09 листопада 2024 року. ОСОБА_1 оскаржив це рішення у судовому порядку. Касаційний адміністративний суд рішенням від 7 травня 2025 року у справі № 990/306/24, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2025 року, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним та скасування рішення.
49.24 вересня 2024 року затверджений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України. Обвинувальний акт 26 вересня 2024 року скеровано до Печерського районного суду міста Києва для розгляду.
50.28 жовтня 2024 року заступник Генерального прокурора Войтенко А. Б. на адресу ВРП направив клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком або закриття кримінального провадження.
51.На зворотному боці останнього аркуша клопотання від 28 жовтня 2024 року міститься розписка ОСОБА_1 про його отримання.
52.Касаційний адміністративний суд констатував, що позивач не оспорює своєчасність надходження до ВРП клопотання від 28 жовтня 2024 року.
53.За результатами автоматизованого розподілу справи між членами ВРП від 31 жовтня 2024 року доповідачем щодо цього клопотання визначено члена ВРП Ковбій О. В .
54.1 листопада 2024 року заступник Генерального прокурора подав до ВРП клопотання. У цьому клопотанні міститься покликання на клопотання від 28 жовтня 2024 року. У прохальний частині заступник Генерального прокурора просить уточнити зазначене вище клопотання і тимчасово відсторонити суддю Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України.
55.Касаційний адміністративний суд установив, що клопотання від 1 листопада 2024 року надійшло до ВРП 1 листопада 2024 року о 15 годині 52 хвилини та зареєстровано за вхідним номером 12749/1-24. Відповідно до розписки ОСОБА_1 отримав клопотання від 1 листопада 2024 року о 15 годині того ж дня.
56.1 листопада 2024 року член ВРП Ковбій О. В. за результатами розгляду клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. склала письмовий висновок, яким запропоновано ВРП тимчасово відсторонити суддю Господарського суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя.
57.Розгляд зазначеного питання було включено до проєкту порядку денного засідання ВРП на 5 листопада 2024 року.
58.Суд першої інстанції констатував, що позивач та його представники були належним чином повідомленні про день та час розгляду питання щодо продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя.
59.4 листопада 2024 року о 09 годині 30 хвилин адвокат Гардецький О. С., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся за допомогою засобів електронного зв`язку до відповідача із заявою, підписаною цифровим підписом, про ознайомлення з матеріалами щодо продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя. Адвокату Гардецькому О. С. була надана можливість ознайомитись із запитуваною інформацією та повідомлено про перелік інформації для службового користування.
60.5 листопада 2024 року адвокат позивача Гардецький О. С. звернувся до ВРП із клопотанням про повернення заступнику Генерального прокурора Войтенку А. Б. клопотань від 28 жовтня та 1 листопада 2024 року. Додатково подав відповідачу заперечення-пояснення на зазначені клопотання.
61.Також ОСОБА_1 5 листопада 2024 року подав до ВРП заяву про відвід ОСОБА_6 . На обґрунтування підстав для відводу позивач послався на те, що на розгляді у ОСОБА_6 перебуває три скарги відносно судді ОСОБА_1 У заяві також наголошувалося, що в аналогічних ситуаціях член ВРП раніше брав неодноразово самовідводи в інших справах. На думку позивача, зазначені обставини свідчить про упереджене і необ`єктивне ставлення ОСОБА_6 до нього.
62.Із покликанням на вимоги статей 33, 34 Закону № 1798-VIII ВРП ухвалою від 5 листопада 2024 року № 3205/0/15-24 відмовила в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід члена ВРП ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
63.Як підставу для відмови в задоволенні відводу в ухвалі від 5 листопада 2024 року № 3205/0/15-24 зазначено, що з урахуванням пояснень члена ВРП ОСОБА_6 не встановлено, що останній прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, не встановлені інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.
64.5 листопада 2024 року ВРП ухвалила рішення № 3212/0/15-24 про задоволення клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
65.Цим рішенням ВРП тимчасово відсторонила суддю Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження № 62022170040000097 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України.
66.Оскаржуване рішення ухвалено з посиланням на статтю 131 Конституції України, статтю 1551 КПК України, частину п`яту статті 49 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), статтю 63 Закону № 1798-VIII, пункти 20.1-20.18 Регламенту ВРП.
67.Рішення від 5 листопада 2024 року № 3212/0/15-24 є предметом спору в цій справі.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
68.Касаційний адміністративний суд рішенням від 7 травня 2025 року відмовив у задоволенні позову.
69.Дослідивши клопотання від 1 листопада 2024 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що ініціатором уточнення клопотання від 28 жовтня 2024 року виступає саме заступник Генерального прокурора. Касаційний адміністративний суд констатував, що зміст прохальної частини клопотання від 1 листопада 2024 року є чітким, зрозумілим та не викликає сумнівів щодо неправильного тлумачення прохання ініціатора.
70.За таких обставин Касаційний адміністративний суд дійшов висновку, що ВРП правильно оцінила загальний зміст клопотань заступника Генерального прокурора від 28 жовтня 2024 року та від 1 листопада 2024 року як єдине за своїм змістом клопотання, подане уповноваженим суб`єктом.
71.Касаційний адміністративний суд також установив, що позивач своєчасно отримав клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. від 28 жовтня 2024 року та від 1 листопада 2024 року. Позивач та його представник були належним чином та своєчасно повідомленні про день та час розгляду клопотання заступника Генерального прокурора, брали участь під час розгляду цього клопотання та висловлювали свою позицію усно та письмово.
72.Суд не встановив порушень з боку ВРП порядку (процедури) розгляду клопотання заступника Генерального прокурора про відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя, які могли вплинути на результат його розгляду.
73.Оцінюючи оскаржуване рішення на предмет наявності підстав для його скасування, суд першої інстанції виходив з такого.
74.Касаційний адміністративний суд встановив, що рішення від 5 листопада 2024 року № 3212/0/15-24 містить інформацію щодо дослідження ВРП долучених до клопотання матеріалів досудового провадження на підтвердження доводів, викладених у клопотанні.
75.В оскарженому рішенні наголошено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо позивача закінчено та відповідно до статті 291 КПК України кримінальне провадження щодо судді ОСОБА_1 скеровано до Печерського районного суду міста Києва з обвинувальним актом за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України.
76.З урахуванням доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження ВРП в оскаржуваному рішенні наголосила, що клопотання про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя відповідає вимогам статей 155, 1551 КПК України, містить виклад обставин, які були досліджені під час ухвалення рішень від 25 липня 2024 року № 2306/0/15-24 та від 9 вересня 2024 року № 2634/0/15-24, і подальші рішення прийняті в межах кримінального провадження.
77.Суд погодився із твердженнями ВРП про те, що клопотання заступника Генерального прокурора не містить обставин, які можуть свідчити, що таке клопотання є формою незаконного впливу, тиску чи втручання в діяльність цього судді щодо здійснення правосуддя.
78.Одночасно суд першої інстанції констатував, що матеріали кримінального провадження оцінені ВРП на предмет їх наявності та змісту в межах розгляду відповідного клопотання без оцінки наявності або відсутності кримінального діяння.
79.Відповідно, аргументуючи своє рішення, ВРП послалася на обставини і мотиви, які давали обґрунтовані підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог, наведених в апеляційній скарзі 
80.До Великої Палати Верховного Суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Кравця Р. Ю., у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, останній просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду та ухвалити нове - про задоволення позову.
81.Зі змісту доводів та вимог апеляційної скаргивбачається, що ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм статті 155 КПК України, статей 63, 64 Закону № 1798-VIII, частини п`ятої статті 49 Закону № 1402-VIII. Також, на переконання апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про дотримання ВРП процедури розгляду тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя.
82.Щодо процедури розгляду клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. апелянт зазначає таке.
83.Переконує, що зміст клопотань від 28 жовтня 2024 року та від 1 листопада 2024 року не дає підстав вважати, що заступник Генерального прокурора ініціював перед ВРП питання про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності. 
84.Натомість, за твердженнями представника позивача, подані 28 жовтня та 1 листопада 2024 року клопотання стосувалися питання продовження строку тимчасового відсторонення.
85.Таким чином, у контексті наведених аргументів адвокат ОСОБА_1 - Кравець Р. Ю. наполягає, що клопотання про тимчасове відсторонення та клопотання про продовження тимчасового відсторонення - це два різних процесуальних документи, відмінні за своєю правовою суттю, порядком обґрунтування та процедурою розгляду.
86.Поряд із цим ВРП у засіданні 5 листопада 2024 року здійснила розгляд клопотання протимчасове відсторонення ОСОБА_1 від здійснення правосуддя, а не про продовження тимчасово відсторонення. Тобто, за твердженнями адвоката позивача, ВРП вирішила питання, щодо якого заступник Генерального прокурора не звертався.
87.Окрему увагу представник позивача приділив тому, що ВРП не ознайомлювала ОСОБА_1 із клопотанням про тимчасове відсторонення і відповідно не повідомляла про розгляд такого питання. Тим самим, на переконання адвоката Кравця Р. Ю., ВРП позбавила позивача права на захист, оскільки надані останнім пояснення у межах засідання ВРП, яке відбулося 5 листопада 2024 року, стосувалися доцільності продовження застосування відносно нього тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, яке було раніше до нього застосоване на підставі рішення ВРП від 9 вересня 2024 року № 2634/0/15-24.
88.Додатково адвокат позивача наголосив і на тому, що ВРП розглянула питання про тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя у період дії попереднього заходу про тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя, що було застосовано до  ОСОБА_1 на підставі рішення ВРП від 9 вересня 2024 року № 2634/0/15-24 строком на 2 місяці - до 9 листопада 2024 року. 
89. Представник позивача також стверджує, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права вчастині застосування статті 1551 КПК України. Вважає, що ні прокурор у клопотанні, ні ВРП в оскаржуваному рішенні не зазначили фактичних даних, на підставі яких можливо зробити обґрунтоване припущення про реальну ймовірність вчинення ОСОБА_1 незаконних дій задля перешкоджання виконанню завдань кримінального провадження. Крім того, суд першої інстанції не надав відповідну правову оцінку невідповідності як клопотання заступника Генерального прокурора, так і рішення ВРП вимогам пункту 6 частини першої статті 155 КПК України.
90.За його позицією, суд першої інстанції також проігноровав ту обставину, що застосування до ОСОБА_1 заходу у вигляді тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя не позбавляє останнього статусу судді. Відтак, за твердженнями адвоката позивача, відсторонення від здійснення правосуддя не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку навіть із припущеннями щодо можливого впливу чи перешкоджання. 
91.Доводить, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість ризиків перешкоджання  ОСОБА_1 кримінальному провадженню шляхом спотворення матеріалів кримінального провадження та незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження виключно на основі статусу судді.
92. Адвокат ОСОБА_1 також вважає, що законом не передбачено такої підстави для відсторонення судді від здійснення правосуддя, яку ВРП зазначила в оскаржуваному рішенні, як сумнів у незалежності судді під час здійснення правосуддя, припущення з приводу можливості зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї. Із покликанням на статтю 106 Закону № 1402-VIIIапелянт стверджує, що такі обставини можуть слугувати підставою для дисциплінарної відповідальності, а не для тимчасового відсторонення.
93.Окрім наведеного, представник ОСОБА_1 також вважає, що суд першої інстанції помилково ототожнив різні за своєю правовою природою процесуальні дії - клопотання про тимчасове відсторонення та клопотання про продовження тимчасового відсторонення. Стверджує, що клопотання про тимчасовевідсторонення подається у разі, якщо такий захід застосовується до суддівперше. Натомість клопотання про продовження тимчасового відстороненняподається у випадку необхідності продовжити раніше застосованийтимчасовий захід. 
94. Наостанок адвокат Кравець Р. Ю. наполягає, що при ухваленні судового рішення суд першої інстанції не врахував гарантій судді, встановлених частиною п`ятою статті 49 Закону № 1402-VIII. Вважає, що як строк застосування до судді заходу у вигляді тимчасового відсторонення, так і його продовження повинні становити не більше двох місяців кожен. На думку адвоката позивача, тривалість строку застосування до судді заходу у вигляді тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя не ставиться у залежність від стадії кримінального провадження, як передбачено у статтях 63, 64 Закону № 1798-VIII. Запевняє, що сфера дії Закону № 1798-VIII спрямована виключно на діяльність ВРП і не регулює статус судді, тим більше не може містити норми, які звужують гарантії судді, що визначені в частині п`ятій статті 49 Закону№ 1402-VIII.
Позиція інших учасників справи щодо апеляційної скарги
95.ВРП подала відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду - без змін.
96.У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наголошує, що Касаційний адміністративний суд ухвалив обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених в оскаржуваному судовому рішенні висновків, а отже, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги немає.
97.Фактично наведені ВРП у відзиві доводи на апеляційну скаргу дублюють зміст відзиву на позовну заяву. ВРП також висловилася з приводу позиції апелянта, що тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя мало місце з не передбаченої законом підстави, як-то сумнів у незалежності судді. Із цього приводу зазначає, що авторитет судової влади має вселяти довіру суспільства до здійснення правосуддя. Водночас наявність кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, об`єктивно може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя та з огляду на міжнародні принципи, стандарти поведінки судді і норми національного законодавства значною мірою зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.
Рух апеляційної скарги. Заяви (клопотання) учасників справи
98.Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 25 червня 2025 року відкрила апеляційне провадження в цій справі. Ухвалою від 3 вересня 2025 року Велика Палата Верховного Суду призначила справу до розгляду в судовому засіданні.
99. ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» 15 вересня 2025 року подав до Великої Палати Верховного Суду заяву про надання доводів і міркувань, у якій висловив повну підтримку аргументів свого адвоката Кравця Р. Ю., наведених в апеляційній скарзі. Додатково в цій заяві позивач навів перелік невідповідностей змісту матеріалів НСРД, що, на його думку, мали місце. Позивач переконаний, що мала місце фальсифікація матеріалів кримінального провадження.
100.25 листопада 2025 року  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Великої Палати Верховного Суду письмові пояснення щодо винесення рішення на підставі сфальсифікованих доказів. Зазначив, що в процесі ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 42024000000001203 від 1 листопада 2024 року він у черговий раз виявив факт фальсифікації матеріалів кримінального провадження № 62022170040000097 від 10 вересня 2022 року, які своєю чергою були покладені в основу підстав для його звільнення з посади судді. Просив взяти до уваги зазначені обставини.
101.В інших поясненнях, які також надійшли до Великої Палати Верховного Суду 25 листопада 2025 року, ОСОБА_1. наголошує, що кримінальну справу відносно нього було відкрито штучно задля тиску на його дружину, щоб вона відмовилася від повернення своїх заощаджень, які в минулому позичила ОСОБА_7 . Вважає, що питання про його відсторонення, а в подальшому звільнення було передчасне.
102.2 грудня 2025 року  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Великої Палати Верховного Суду пояснення, в яких посилається на розміщену на сайті Верховного Суду статтю члена ВРП Сергія Бурлакова, в якій висловлена його думка щодо використання НСРД в дисциплінарному провадженні ВРП стосовно судді.
103. До Великої Палати Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 28 квітня 2026 року надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 щодо ймовірності визнання частини процесуальних документів при проведенні НСРД недопустимими (надання телефону, який має інший ІМЕІ - код). У цих поясненнях позивач наголошує, що в Печерському районному суді міста Києва продовжується розгляд кримінальної справи № 757/43883/24-к за обвинуваченням його у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України. ОСОБА_1 стверджує, що у матеріалах згаданого кримінального провадження має місце фальсифікація даних, у зв`язку із чим готується подання клопотання про визнання доказів недопустимими у кримінальній справі № 757/43883/24-к. Просить врахувати зазначені обставини при розгляді цієї справи.
104.Чергове судове засідання у справі призначено на 9 червня 2026 року.
105.9 червня 2026 року від  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» до Великої Палати Верховного Суду надійшло клопотання про долучення Висновку експерта від 1 червня 2026 року № 20260601/1/1 за результатами проведення судово-психологічного дослідження на замовлення учасника справи. У клопотанні зазначається, що в Печерському районному суді м. Києва продовжується розгляд кримінальної справи № 757/43883/24-к за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 62022170040000097 від 10 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України. Цей висновок ОСОБА_1 має намір долучити як доказ у кримінальну справу № 757/43883/24-к. Позивач також просить врахувати висновок при розгляді цієї адміністративної справи.
106.Присутні у судовому засіданні позивач та його представники підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги. Просили задовольнити її.
107.Присутня у судовому засіданні представниця ВРП просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги з раніше наведених у відзиві мотивів.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
108.Частина друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
109.Відповідно до положень статті 131 Основного Закону в Україні діє ВРП, яка, серед іншого, ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя.
110.Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються Законом № 1798-VIII та Регламентом ВРП.
111.Порядок та підстави відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності регламентуються законами України № 1402-VIII та № 1798-VIII.
112.Відповідно до частини п`ятої статті 49 Закону № 1402-VIII суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ухвалюється ВРП.
113. Пунктом 1 частини першої статті 62 Закону № 1798-VIII визначено, що суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням ВРП у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
114. Тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності регламентує стаття 63 Закону № 1798-VIII.
115.За приписами цієї норми, тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється ВРП на строк не більше двох місяців на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним), на будь-якій стадії кримінального провадження. За результатами розгляду клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ВРП ухвалює рішення. Суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення ВРП рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше двох місяців. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
116. Пункт 20.3 Регламенту ВРП встановлює, що клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності (далі - клопотання) подається до Ради стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним), на будь-якій стадії кримінального провадження.
117.Згідно із пунктом 20.4 Регламенту ВРП до Ради із клопотанням звертається Генеральний прокурор або його заступник. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності має бути вмотивованим та відповідати вимогам частини другої статті 155 КПК України. До клопотання додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, та документи, що підтверджують надання судді копій клопотання і матеріалів, які обґрунтовують клопотання.
118.Клопотання розглядається Радою невідкладно, але не пізніше семи днів із дня надходження клопотання (пункт 20.7 Регламенту ВРП).
119. Положення пункту 20.13 Регламенту ВРП визначають, що за результатами розгляду клопотання Рада ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або про відмову в задоволенні такого клопотання. У рішенні Ради про тимчасове відсторонення зазначається строк відсторонення. Резолютивна частина рішення оголошується присутнім на засіданні. Рішення Ради викладається в письмовій формі, підписується членами Ради, які брали участь у його ухваленні.
120.У пункті 20.14 Регламенту ВРП зазначено, що суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення Радою рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше ніж два місяці. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
121.Дотримуючись порядку, визначеного Законом № 1798-VIII і Регламентом, ВРП як суб`єкт кримінальних процесуальних відносин має керуватися також положеннями КПК України, що визначають загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження і продовження строку їх дії.
122.У розрізі стадійності кримінального провадження слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 3 КПК України:
- досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (пункт 5);
- кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10);
- притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14);
- судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 24).
123.Приписи частин першої - третьої статті 1551 КПК України встановлюють, що рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ухвалюється ВРП на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом.
124.Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.
125.Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності повинно відповідати вимогам частини другої статті 155 цього Кодексу,зокрема, в клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
126.До клопотання також додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) документи, які підтверджують надання підозрюваному, обвинуваченому копій клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
127.Відповідно до обставин, встановлених у цій справі, рішенням ВРП від 25 липня 2024 року № 2306/0/15-24 суддю Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 тимчасово, до 12 вересня 2024 року, відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності. Рішенням ВРП від 9 вересня 2024 року № 2634/0/15-24 продовжено строк тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 на два місяці - до 9 листопада 2024 року.
128.Частина шоста статті 64 Закону № 1798-VIII встановлює, що повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження строку такого відсторонення стосовно судді в межах одного кримінального провадження не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення ВРП судом.
129.Аналізуючи зміст частини шостої статті 64 Закону № 1798-VIII, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 жовтня 2018 року в справі № 9901/514/18 дійшла висновку про наявність певної мети встановлення визначеною нормою закону заборони, яка полягає в унеможливленні багаторазового звернення із клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності однакових підстав та фактичних обставин застосування цього заходу забезпечення в кримінальному провадженні. Такий підхід законодавця спрямований на виключення ситуацій зловживання правом звернення із зазначеним клопотанням правоохоронними органами та забезпечення гарантій суддівської незалежності та недоторканності.
130.Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, логіко-граматичне тлумачення поняття «повторний» можна здійснювати за двома окремими ознаками, а саме: 1) якісна ознака, яка визначає, що звернення, що вже подавалось, подається знов. У цьому випадку очевидно, що звернення, яке подається повторно, повинно мати ті ж самі змістові складові, які містились і в первинному зверненні; 2) кількісна ознака, яка визначає, що повторне звернення подається другим після першого. За такою ознакою достатньо встановлення лише послідовності подання звернень.
131.Разом з тим Велика Палата Верховного Суду зазначила, що частина шоста статті 64 Закону № 1798-VIII не виключає можливості звернення із новим клопотанням про відсторонення судді від посади у разі наявності відповідних потреб кримінального провадження і з метою досягнення дієвості цього провадження, яке змістовно відрізняється від попереднього звернення. Цією нормою закону обмежено можливість кількісного звернення із клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності одних і тих самих підстав.
132.Таким чином, поняття «повторне звернення», яке застосовується в частині шостій статті 64 зазначеного Закону, використовується в розумінні подання звернення, що має ті ж самі змістові складові. Тобто цією нормою забороняється повторне звернення із клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності однакових підстав та фактичних обставин застосування цього заходу забезпечення в кримінальному провадженні.
133.Такий правовий підхід до розуміння положень статті 64 Закону № 1798-VIII послідовно застосовується Великою Палатою Верховного Суду дотепер (див. постанову від 29 квітня 2026 року у справі № 990/347/24).
134.З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. на стадії судового провадження із клопотанням про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження не може трактуватись як повторне в межах одного кримінального провадження стосовно попереднього ініціювання відсторонення та/або його продовження. Попередні два клопотання подавалися, а рішення ВРП ухвалювалися, коли справа щодо обвинувачення, зокрема, ОСОБА_1 знаходилася на стадії досудового розслідування. Клопотання ж від 28 жовтня 2024 року, з урахуванням уточнюючого клопотання від 1 листопада 2024 року, заявлене після отримання судом обвинувального акта у кримінальному провадженні № 62022170040000097, зумовлене наявністю сумніву в безсторонності судді під час здійснення правосуддя та покликане запобігти шкоді авторитету судової влади й зміцнити довіру суспільства до неї. Тобто відповідні клопотання різняться як за своїм змістом, так і подані з різних підстав та за інших фактичних обставин.
135.Водночас Велика Палата Верховного Суду в контексті аргументів скаржника стосовно тривалості відсторонення судді від здійснення правосуддя звертає увагу на те, що відповідне питання також було предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду, яка в постанові від 27 червня 2019 року у справі № 9901/776/18 безвідносно до обставин справи дійшла висновку, що загальний максимальний строк тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності з урахуванням можливості продовження такого строку на стадії досудового розслідування становить чотири місяці, протягом яких досудове розслідування має бути завершеним. Ці законодавчі гарантії недоторканності та імунітету судді мають дисциплінувати й орієнтувати сторону обвинувачення на необхідність завершення досудового розслідування щодо відстороненого судді у строки, встановлені законом для відсторонення.
136.Такий ліміт строку відсторонення судді від здійснення правосуддя не поширюється на застосування вказаного заходу кримінального провадження на стадії судового провадження, для якого встановлено спеціальний строк - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
137.Тобто застосування тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на стадії досудового розслідування та судового провадження в межах одного кримінального провадження не є тотожними за юридичним змістом, підставами, значимістю, метою і тривалістю застосування.
138.Підсумовуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не вбачає порушення оскаржуваним рішенням ВРП гарантій судді, про які стверджує позивач.
139. У справі, що розглядається, суд першої інстанції установив, що 24 вересня 2024 року затверджений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України, який 26 вересня 2024 року скеровано до Печерського районного суду міста Києва.
140. 28 жовтня 2024 року до ВРП надійшло клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А. Б. про продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягнення до кримінальної відповідальності. У цьому клопотанні заступник Генерального прокурора виклав фабулу поставленого ОСОБА_1 за провину кримінального правопорушення, пов`язаного з організацією готування викрадення і незаконного позбавлення людини волі. Повідомив про направлення обвинувального акта до суду. Необхідність продовжити відсторонення позивача від здійснення правосуддя заступник Генерального прокурора обґрунтовував наявністю негативних наслідків перебування позивача на посаді судді. 
141.Обґрунтовуючи необхідність тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя, заступник Генерального прокурора Войтенко А. Б. у клопотанні зазначив, що існують обставини, які стали підставою для тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя.
142.Необхідність відсторонити суддю ОСОБА_1 від здійснення правосуддя до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України, заступник Генерального прокурора Войтенко А. Б. також обґрунтовував наявністю негативних наслідків перебування його на цій посаді.
143.Заступник Генерального прокурора зазначив, що у кримінальному провадженні проведено низку судових експертиз, допитано значну кількість свідків, тому обвинувачений, перебуваючи на посаді судді, з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість використати свою службову діяльність для здійснення впливу або тиску на експертів, потерпілого та свідків як особисто, так і за допомогою третіх осіб, щоб схилити їх до надання неправдивих свідчень або відмови від показань під час судового розгляду, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню й іншим чином.
144.Заступник Генерального прокурора також зазначив, що наявність кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, суперечить морально-етичним принципам і об`єктивно може поставити під сумнів незалежність та чесність судді під час здійснення правосуддя і з огляду на міжнародні принципи, стандарти поведінки судді та норми національного законодавства значною мірою зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.
145.При розгляді цього клопотання заступник Генерального прокурора просив врахувати існуючі ризики здійснення правосуддя суддею ОСОБА_1 за викладених у клопотанні обставин, співмірність між такими засадами, як незалежність і недоторканність судді, та наслідками тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, а також те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 передано до Печерського районного суду міста Києва для розгляду.
146.За таких обставин заступник Генерального прокурора Войтенко А. Б. стверджував, що є достатні підстави вважати, що відмова у тимчасовому відстороненні судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя дасть йому можливість перешкоджати кримінальному провадженню.
147.У прохальній частині клопотання від 28 жовтня 2024 року заступник Генерального прокурора просив ВРП задовольнити клопотання і продовжити строк тимчасового відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягнення до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
148.Касаційний адміністративний суд встановив, що на зворотному боці останнього аркуша клопотання від 28 жовтня 2024 року міститься розписка ОСОБА_1 про отримання цього клопотання 29 жовтня 2024 року.
149.Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між членами ВРП від 31 жовтня 2024 року доповідачем щодо цього клопотання визначено члена ВРП Ковбій О. В.
150. 1 листопада 2024 року заступник Генерального прокурора Войтенко А. Б. подав до ВРП клопотання, у прохальній частині якого просив задовольнити його і тимчасово відсторонити суддю Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України. У тексті цього клопотання міститься покликання на раніше подане клопотання від 28 жовтня 2024 року.
151. Проаналізувавшизміст поданого до ВРП клопотання від 1 листопада 2024 року, суд першої інстанції констатував, що прохальна його частина є чіткою та зрозумілою. Такий спосіб викладення не викликає труднощів у розумінні суті прохання заступника Генерального прокурора про уточнення клопотання від 28 жовтня 2024 року.
152.За таких обставин суд першої інстанції відхилив твердження позивача, що прохальна частина клопотання від 1 листопада 2024 року сформульована некоректно і фактично містить вимогу до ВРП самостійно уточнити клопотання від 28 жовтня 2024 року, подане заступником Генерального прокурора Войтенком А. Б.
153. Положення пунктів 20.10, 20.11 Регламенту ВРП визначають, що засідання Ради з питання тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя відбувається відкрито, якщо Радою не ухвалено рішення про проведення закритого засідання. Розгляд клопотання починається з короткого викладу доповідачем наведеного у клопотанні обґрунтування такого тимчасового відсторонення.
154.Після короткого викладу наведеного у клопотанні обґрунтування тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, у разі явки на засідання Ради, слово надається Генеральному прокурору або його заступнику, або уповноваженому прокурору, судді, щодо якого внесене клопотання, та/або його представнику.
155.Відповідно до інформації, зазначеної в оскаржуваному рішенні ВРП, у засідання 5 листопада 2024 року прибув представник Офісу Генерального прокурора - заступник начальника першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора Підлісний О. А. Також у засідання ВРП з`явились суддя ОСОБА_1., представники судді ОСОБА_1 - адвокати Гардецький О. С. та Нестеренко В. А.
156. З інформації, що міститься у витягу з протоколу засіданні ВРП № 95, убачається, що член ВРП Ковбій О. В. прокурору Підлісному О. А. поставила запитання: що малося на увазі у прохальній частині клопотання від 1 листопада 2024 року, на яку звернув увагу представник судді у своєму клопотанні про повернення клопотання заступника Генерального прокурора, де зазначено: «прошу уточнити вищезазначене клопотання і тимчасово відсторонити суддю господарського суду». Прокурор Підлісний О. А. надав відповідь на запитання.
157. У протоколі засіданні ВРП № 95 також зафіксовано, що член ВРП Ковбій О. В. інформативно повідомила, що фактично розглядається клопотання заступника Генерального прокурора про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, та доповіла матеріали клопотання.
158.Підсумовуючи викладене, Касаційний адміністративний суд дійшов висновку, що ВРП обґрунтовано оцінила загальний зміст клопотань заступника Генерального прокурора від 28 жовтня 2024 року та від 1 листопада 2024 року як єдине за своїм змістом клопотання, подане уповноваженим суб`єктом, про тимчасове відсторонення судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України.
159.Велика Палата Верховного Суду з такими висновками суду першої інстанції погоджується.
160. Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі твердження про те, що уточнююче клопотання від 1 листопада 2024 року заявлено неуповноваженою особою та що позивача не повідомляли про розгляд відносно нього питання про застосування заходу в вигляді тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, слід зазначити таке.
161.Касаційний адміністративний суд констатував, що ініціатором уточнення клопотання від 28 жовтня 2024 року виступає саме заступник Генерального прокурора, який виклав і підписав клопотання від 1 листопада 2024 року.
162.Суд першої інстанції також установив, що 4 листопада 2024 року о 09 годині 30 хвилин адвокат Гардецький О. С., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся за допомогою засобів електронного зв`язку до ВРП із заявою, підписаною цифровим підписом, про ознайомлення з матеріалами щодо продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя.
163.Того ж дня адвокату Гардецькому О. С. було направлено посилання на відповідну електронну адресу, за яким була надана можливість ознайомитись із запитаною інформацією, та повідомлено про перелік інформації для службового користування.
164.Слід відзначити і те, що в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 , датована 1 листопада 2024 року, у якій останній підтвердив факт отримання 1 листопада 2024 року о 15:00 клопотання від зазначеної дати.
165. Велика Палата Верховного Суду також не вбачає з боку заступника Генерального прокурора порушень вимог законодавства щодо звернення зі згаданим клопотанням до закінчення строку, встановленого рішенням ВРП від 9 вересня 2024 року № 2634/0/15-24 про продовження строку тимчасового відсторонення. Нормативні акти, що регулюють спірні правовідносини, таких обмежень (заборони) не містять. 
166.За такого правового регулювання та встановлених у справі обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про дотримання ВРП процедури розгляду клопотання про тимчасове відсторонення позивача від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності на стадії судового провадження.
167. Частиною першою статті 65 Закону № 1798-VIII установлено вичерпний перелік підстав, з яких рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовження строку такого відсторонення може бути оскаржене та скасоване: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
168.Оскільки виключно ВРП як колегіальний, незалежний конституційний орган державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні, наділена повноваженнями ухвалювати рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя / продовження такого тимчасового відсторонення, то встановлення наявності або відсутності правових підстав для цього здійснюється цим органом за власною оцінкою обставин, пов`язаних з оголошеною судді підозрою / обвинуваченням.
169.Оскаржуване рішення ухвалено одноголосно у відкритому засіданні на підставі наявних у ВРП матеріалів після їх дослідження та обговорення, за участю, зокрема, ОСОБА_1 та його адвокатів Гардецького О. С. та Нестеренка В. А. Рішення від 5 листопада 2024 року № 3212/0/15-24 підписано всіма членами ВРП, які брали участь у його ухваленні.
170.Перевіряючи зміст оскаржуваного рішення ВРП, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що воно містить посилання на визначені законом мотиви, з яких ВРП дійшла висновку про необхідність відсторонення позивача від займаної посади, та обґрунтування підстав його прийняття.
171.ВРП визнала переконливими доводи клопотання про ризики щодо можливого впливу або тиску судді на експертів, потерпілого та свідків, протиправного перешкоджання кримінальному провадженню. Визнала обґрунтованими та підтвердженими наведені у клопотанні мотиви, з яких заступник Генерального прокурора звернувся з ним, та не встановила обставин, які можуть свідчити про те, що вказане клопотання є формою незаконного впливу, тиску чи втручання у діяльність цього судді щодо здійснення правосуддя.
172.З покликанням на положення Закону № 1402-VIII та Кодексу суддівської етики (далі - КСЕ) відповідач в оскаржуваному рішенні констатував, що авторитет судової влади має вселяти суспільству довіру до здійснення правосуддя.
173. Водночас, за висновками ВРП, здійснення правосуддя суддею Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, суперечить не лише зазначеним морально-етичним принципам, а й об`єктивно може поставити під сумнів незалежність судді під час здійснення правосуддя та з огляду на міжнародні принципи, стандарти поведінки судді і норми національного законодавства може значною мірою зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.
174.Ухвалюючи оскаржуване рішення, ВРП відповідно до вимог Закону № 1798-VIII послалася на визначені законом підстави і мотиви, з яких вона дійшла висновку про необхідність застосування згаданого заходу забезпечення кримінального провадження.
175. За такого правового регулювання та встановлених обставин суд першої інстанції правильно встановив відсутність обов`язкових підстав для скасування рішення ВРП про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, встановлених статтею 65 Закону № 1798-VIII.
176.Щодо аргументів апелянта про відсутність такої підстави для тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, як можливість зашкодити авторитету судової влади, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких мотивів.
177.У пункті 20 Рекомендації CM/Rec(2010)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки вказано, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування.
178.У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, йдеться про те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.
179.У пункті 22 Висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що суспільна довіра та повага до судової влади є гарантіями ефективності системи правосуддя: поведінка суддів у їхній професійній діяльності, зрозуміло, розглядається громадськістю як необхідна складова довіри до судів.
180.Пунктом 33 Висновку № 18(2015) Консультативної ради європейських суддів «Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії» визначено, що судді повинні поводитися доброчесно як під час виконання своїх функцій, так і в особистому житті, відповідати за свою поведінку, якщо це входить до загальноприйнятих норм.
181.Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 56 Закону № 1402-VIII суддя зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
182. Згідно зі статтею 58 Закону № 1402-VIII питання етики суддів визначаються КСЕ, що затверджується з`їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України.
183.Суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду (стаття 1 КСЕ).
184.Отже, зазначені правові норми визначають, що авторитет судової влади має вселяти довіру суспільства до здійснення правосуддя.
185.Зважаючи на наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок ВРП про те, що наявність на розгляді у Печерському районному суді міста Києва кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 146 КК України, об`єктивно може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя та з огляду на міжнародні принципи, стандарти поведінки судді і норми національного законодавства значною мірою зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.
186.Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків Касаційного адміністративного суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , адже ВРП, приймаючи оскаржуване рішення, діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
187. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в контексті предмета спору матеріали кримінального провадження оцінені ВРП на предмет їх наявності та змісту відповідного клопотання без оцінки наявності або відсутності кримінального діяння. Таким чином, наведені апелянтом у його заявах та письмових поясненнях факти фальсифікації у протоколах НСРД, які, на його думку, мали місце, не підлягають оцінці при перевірці оскаржуваного рішення ВРП. 
188.Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, та додатково надані позивачем до Великої Палати Верховного Суду документи, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
189.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
190.На підставі частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 242, 266, 308, 310, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 7 травня 2025 року в адміністративній справі № 990/369/24 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. О. Погрібний
Суддя-доповідачка			Т. Г. Стрелець	
Судді:	О. В. Білоконь		М. В. Мазур 	
	О. Л. Булейко		Н. М. Мартинюк	
	М. М. Гімон		Н. С. Стефанів	
	О. А. Губська		О. В. Ступак	
	А. А. Ємець		М. Ю. Тітов	
	Л. Ю. Кишакевич		І. В. Ткач	
	В. В. Король		В. Ю. Уркевич	
	О. В. Кривенда