Провадження №2/748/129/26	
 	Єдиний унікальний № 748/2570/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2026 р.	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Хоменко Л.В.
секретаря Базарної М.В.,
зак участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Кобищі М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», у якому з урахуванням уточнених вимог просить:
- визнати порушенням ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ст. 1 Протоколу першого (994_535) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через незаконне втручання відповідача у права позивача мирно володіти майном (у тому числі грошовими коштами), а саме намагання відповідача пошкодити газові труби та незаконне вимагання грошових коштів;
- визнати незаконність вимог ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_2 щодо надуманої заборгованості за розподіл газу в період з грудня 2023 року по травень 2025 року;
- заборонити пред`являти вимоги шляхом надсилання листів з вимогами, здійснення дзвінків, надсилання смс, надсилання листів на електронну адресу щодо стягнення за розподіл стосовно ОСОБА_2 у відповідності до ст. 16 ЦК України;
- заборонити ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» проводити самовільне без рішення суду відключення газу за адресою позивача у примусово-шахрайський спосіб. 
Вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» шляхом нав`язування цивільно-правових відносин та примушування до них шляхом надсилання рахунків, які оформлені з порушенням ДСТУ, безпідставне нарахування плати за розподіл газу, прихід до будинку позивача осіб, які не мають посвідчень, представляються працівниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», які вимагають сплатити за розподіл природного газу та погрожують пошкодженням майна позивача, порушують права позивача як людини та споживача. Крім того, зазначає що обов`язок оплати комунальної послуги виникає лише за умови, якщо виконавець надав її в реальності, а не виключно у паперово/фіктивній формі, і відсутність наданої відповідачем послуги з постачання природного газу підтверджується фактами. Також, у 2015 році відбулось розмежування сфери розподілу природного газу від сфери постачання природного газу, при цьому оператору ГРМ встановлено заборону здійснювати господарську діяльність у сфері постачання природного газу, тому постачальник не має права здійснювати будь-які правочини, зокрема, математичні нарахування у цій сфері господарювання. Отже дані, які зібрано за допомогою лічильника газу можуть використовуватись виключно у сфері постачання, а не розподілу природного газу. Зазначає, що не визнає, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) від 29 листопада 2023 року №2224 внесено зміни і таким чином ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» надано ліцензію для провадження діяльності з розподілу природного газу на території Чернігівської області. Вказує, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» не було надано жодного акта виконаних робіт на підтвердження реально наданої послуги розподілу за період з 29 листопада 2023 року до моменту подання позовної заяви, а відтак не доведено, що позивачу була надана послуга розподілу газу. Оскільки послуга з розподілу природного газу є формальною та ніколи не надавалась, позивач вважає що відповідачем застосовано обман та позивачу спричинено матеріальні збитки та моральну шкоду. Крім того, оплата за розподіл газу шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється, а рахунок відповідача є звичайним розподільчим рахунком господарських організацій. 

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

06 жовтня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 31-38), у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» повністю відповідають нормам чинного законодавства. Зазначає, що в позовній заяві позивач посилається на низку нормативних актів, у яких цитує законодавство, однак конкретної норми, яку на думку позивача порушив відповідач не зазначає. Вказує, що оператором газорозподільної мережі, яким є ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» забезпечується цілодобовий доступ споживача до газорозподільної системи та здійснюється розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою для його доставки до об`єктів споживачів, тому навіть у період часу коли споживачем не використовується природний газ, газорозподільна система підтримується в робочому стані, завдяки постійному та безперервному обслуговуванню забезпечується необхідний тиск природного газу для можливості його споживання абонентом у будь-який момент. Твердження позивача щодо відсутності у відповідача ліцензії на здійснення даних послуг є хибними, оскільки відповідною постановою НКРЕКП №2224 від 29 листопада 2023 року Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» надано ліцензію на на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, яка оприлюднена та є у вільному доступі на сайті регулятора. Актом згоди споживача про приєднання до умов договору розподілу природного газу та підтвердженням його укладення можуть бути як заява-приєднання до умов договору, так і сплата рахунку Оператора ГРМ, так і факт споживання природного газу споживачем. У випадку з позивачем фактом акцептування договору є фактичне споживання природного газу. Згідно положень Кодексу ГРМ, величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ, а також відповідно до Кодексу ГРС, споживач зобов`язаний щомісяця передавати показання газового лічильника Оператору ГРМ, а постачальник на підставі даних про обсяги газу, переданих Оператором ГРМ – формує рахунки за спожитий природний газ, що вказує про те, що твердження позивача наведені в позовній заяві є хибними. Вимога позивача щодо договору поставки енергетичних ресурсів не має відношення до взаємовідносин між позивачем та відповідачем оскільки питанням поставки природного газу займається не Оператор ГРМ, яким є відповідач, а постачальник природного газу. Щодо актів виконаних робіт вказує, що розподіл природного газу є безперервною послугою, яка надається на підставі договору. Згідно з Правилами підтвердженням факту надання послуги є дані обліку газу (показання лічильника, розраховані обсяги споживання). Складання та підписання актів з побутовими споживачами Кодексом не передбачено та не вимагається. Питання рахунків, які відповідач вказує для оплати за послуги з розподілу природного газу, регулюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року №1080, відповідно до якого Оператор ГРМ та його структурні підрозділи відкриваються в уповноважених банках поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, які надходять як плата за послуги розподілу природного газу. Тому твердження позивача що рахунки для сплати послуг з розподілу природного газу є звичайним розподільчим рахунком – є хибним та необґрунтованим. Якщо позивач вважає, що вона не є споживачем природного газу Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», то відповідно з Кодексом ГРС не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати заяву про припинення розподілу газу за її адресою, однак таких заяв від позивача не надходило. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заподіяння моральної шкоди, тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року у прийнятті заяви про зміну предмета позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів ОСОБА_1 відмовлено, заяву повернуто позивачу.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року, яка залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суд 11 березня 2026 року, у забезпеченні позову шляхом негайного відновлення газопостачання за адресою АДРЕСА_1 та заборони відповідачу проводити будь-які самовільні відключення газопостачання за адресою позивача до розгляду справи по суті - ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. Позивач суду зазначила, що не має жодних господарських відносин з відповідачем. На її неодноразові звернення до відповідача надати докази, на підставі чого стягується плата за розподіл газу, відповіді вона не отримала. Зазначає, що неодноразово були погрози з боку відповідача, що у випадку неоплати за розподіл газу її господарство буде відключене від газопостачання. В решті решт будинок відключили від газопостачання, при цьому пошкодили трубу, пояснили, що усували аварію. Регулярно вона отримує листи із заборгованістю за розподіл природного газу, просить суд заборонити відповідачу надсилати їй листи із заборгованістю, оскільки між ними не має жодних договірних відносин. 

Представник відповідача Кобища М.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Товариство здійснює свою діяльність законно на підставі ліцензії. Позивач є споживає природного газу, у випадку відмови від споживання природного газу вона згідно чинного законодавства зобов`язана надати письмову заяву. До лічильника співробітників товариства для зняття показів лічильника газу позивач не допускає, про що складено відповідні акти. У порушення вимог законодавства сама позивач показів лічильника газу щомісяця не передає.

Свідок ОСОБА_3 надала суду показання, що була присутня при відключенні будинку позивача від газопостачання, при цьому позивачу не було надано жодних документів. Витоку газу вона не відчувала, у руках працівника газової служби був прилад для вимірювання витоку газу.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до такого висновку.

Правовідносини Оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу (у тому числі побутовими споживачами) зокрема з питань постачання, обліку природного газу технічного обслуговування газових мереж, припинення газопостачання, регулюються Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (надалі - Кодекс ГРМ), Типовим договором розподілу природного газу, форма якого затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі - Типовий договір) Правилами технічної експлуатації систем газопостачання, затвердженими наказі Міністерства енергетики України від 21 жовтня 2024 року № 402 (далі - ПТЕСГ) та іншими нормативно-правовими актами України.

Постановою НКРЕКП від 26 грудня 2022 року №1839 Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ 44907200) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (а.с. 174-175).

Постановою НКРЕКП № 2224 від 29 листопада 2023 року внесено зміни до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», згідно яких Чернігівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» надано ліцензію з розподілу природного газу на території Чернігівської області з 01 грудня 2023 року. (а.с. 40-50).
Ліцензійний реєстр НКРЕКП знаходиться у загальнодоступному та відкритому доступі на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за посиланням https://www.nerc.gov.ua/reyestri-nkrekp/licenzijnij-reyestr-nkrekp . Інформація в даному реєстрі постійно оновлюється та доповнюється. Реєстр ведеться у відповідності з Законом України ”Про ліцензування видів господарської діяльності”, Постанови КМУ від 26.08.2020 №755 ”Про затвердження Порядку формування і ведення ліцензійного реєстру”, Постанови НКРЕКП від 21.08.2018 №886 ”Про затвердження порядку формування, ведення і користування відомостями ліцензійного реєстру Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг”.

Чернігівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» є відокремленим підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» відповідно до Постанови НКРЕКП № 2224 від 29 листопада 2023 року та здійснює ліцензійовану господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Чернігівської області з 01 грудня 2023 року (код ЄДРПОУ 45355956).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»: видача ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі (п.11); ліцензійні умови - нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог до провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії (п. 4); ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (п.5); матеріально-технічна база - сукупність засобів та/або місць провадження виду господарської діяльності, які дають можливість провадити господарську діяльність, що підлягає ліцензуванню (п.8); місце провадження виду господарської діяльності - місце (об`єкт, приміщення, будівля, земельна ділянка та/або територія), на якому (у межах якого) суб`єкт господарювання провадить господарську діяльність або яке використовується в його провадженні (може збігатися з місцезнаходженням суб`єкта господарювання) (п. 9).
Місцем провадження господарської діяльності ліцензіата є територія адміністративно-територіальної одиниці (область, район, місто, село тощо), де знаходиться газорозподільна система ліцензіата, щодо якої НКРЕКП прийнято рішення про надання права ліцензіату в її межах здійснювати господарську діяльність з розподілу природного газу. 

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.02.2017 № 201 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (далі – Ліцензійні умови), пункт 1.1. яких вказує, що ці Ліцензійні умови розроблені відповідно до законів України «Про природні монополії», «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг місцем провадження господарської діяльності Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» визначено територію Чернігівської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Чернігівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» без виключень, що безумовно свідчить про відсутність на території Чернігівської області інших ліцензіатів з розподілу природного газу.

Відповідно до п 1.5. Ліцензійних умов до заяви про отримання ліцензії здобувачем надаються документи згідно з переліком, який є вичерпним, зокрема, це: 1) відомості про місця та засоби провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (додаток 2), до яких додаються географічні карти відповідних територій адміністративно-територіальних одиниць (область, район, місто, село тощо), із нанесеними на них газорозподільними системами ліцензіата та електронні копії документів на електронному носії, що підтверджують перебування на законних підставах у власності чи користуванні здобувача ліцензії газорозподільних систем (крім тих, що занесені до державних паперових чи електронних інформаційних ресурсів, по яких необхідно вказати реквізити пошуку на відповідному ресурсі).

З наведеного вбачається, що видача ліцензії Оператору ГРМ, яким є відповідач, здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і саме якій здобувач ліцензії серед вичерпного переліку документів зобов`язаний надати документи, що містять відомості про місця та засоби провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та документи, що підтверджують перебування на законних підставах у власності чи користуванні здобувача ліцензії газорозподільних систем.

Таким чином, твердження Позивача про відсутність доказів на підтвердження законності перебування газорозподільної системи в межах території Чернігівської області є помилковими та ставлять під сумнів рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2224 від 29 листопада 2023 року про видачу ліцензії на розподіл природного газу позивачу. Видача уповноваженим на те державним органом ліцензії відповідачу підтверджує законність перебування газорозподільної системи у власності чи користуванні відповідача. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі №717/341/21).

Згідно ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

27 листопада 2015 року набув чинності Кодекс газорозподільних систем затверджений Постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року (надалі - Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, зокрема з побутовими споживачами, а також визначає правові, технічні організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Дія Кодексу ГРМ поширюється на операторів газорозподільних систем, замовник: доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Постановою НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року затверджено «Типовий договір розподілу природного газу» (далі - Договір), який у відповідності до п.1.1 є публічним регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам) до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу газорозподільної системи.

Згідно п. 1.2. Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 1.3. Типового договору встановлено, що Договір розподілу газу є договірне приєднання, який укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк.

Пунктом 7 Гл. 3 Розділу VI Кодексу ГРМ та п. 1.3. Договору розподілу природного газу передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема: надання підписаної споживачем заяви-приєднання; та/або сплата рахунку Оператора ГРМ; та або документальне підтвердження споживання природного газу. 

У випадку з позивачем за спірний період таким фактом є фактичне споживання природного газу, що підтверджується довідкою про стан рахунків ( а.с.16), з якої вбачається, що з грудня 2023 року по квітень 2025 року має місце споживання природного газу, показання лічильника газу змінюються в бік збільшення, за цей період всього спожито 2012 , 42 куб.м. газу.

Відповідно до абз. 11 п. 5 Гл. 3 Розділу VI Кодексу ГРМ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно п. 9 Гл. 6 Розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами Розділу VII цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлового-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати належні житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленими відповідними договорами. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас відсутність договору про їхнє надання, не може бути підставою для звільнення від оплати.

Відповідно до п.6 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ - побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей
між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу.

Відповідно до п.4 Глави 4 Розділу IX Кодексу ГРМ - Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Положення чинного законодавства покладають на споживача обов`язок щомісяця знімати та передавати Оператору ГРМ фактичні показники лічильника газу, а також наділяють правом звіряти фактично використані об`єми газу, вимагати їх коригування Оператором ГРМ.

Проведення звірки Оператором ГРМ по факту отримання послуг розподілу природного газу побутовими споживачами не передбачено нормами чинного законодавства.

Рахунки за послуги з розподілу природного газу формуються та надсилаються споживачам щомісячно відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору розподілу природного газу засобами поштового зв`язку. Надсилання рахунків здійснюється всім споживачам.

Відповідно до довідки Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 наявна заборгованість за послугу розподілу природного газу з грудня 2023 року по 26 травня 2025 року у розмірі 3 999 грн. 46 коп. (а.с. 16).

ОСОБА_1 направляла інформаційні запити до Чернігівської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (а.с. 111), а також письмові вимоги щодо надання інформації, які були отримані відповідачем 25 квітня 2025 року (а.с. 112) та 23 травня 2025 року (а.с. 113, 114, 115).

Посадовими особами Чернігівської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» Сисенко Л.П. (№ посвідчення 0012) та ОСОБА_4 (№ посвідчення 0015) 20 травня 2025 року об 10:20 год. за участю споживача ОСОБА_1 було складено Акт про порушення №262/12-2025 на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних мереж, а саме Розділу ХІ г. 2 п. 2 п.п. 1 - Відмова у доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача. До Акта про порушення внесені зауваження споживача, а саме, зі слів ОСОБА_1 допуск до газового обладнання в будинку буде здійснено при наданні представниками Чернігівської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» відповідних документів. (а.с. 129).

В подальшому посадовими особами Чернігівської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» 30 жовтня 2025 року за участю споживача ОСОБА_1 було складено Акт про порушення №462/12-2025 на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних мереж, а саме Розділу ХІ г. 2 п. 2 п.п. 1 - Відмова у доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача. Зазначено, що для усунення порушення споживачу необхідно надати доступ для зняття показників газовго лічільника протягом 20 днів з дня складення акту. Вказано, що розрахунок за спожитий газ за граничними нормами споживання буде здійснено через 20 днів з дати складення цього акта. (а.с. 130).

24 листопада 2025 року на електронну адресу позивача ОСОБА_1 від Чернігівської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» надійшло повідомлення про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу, яка станом на 21 листопада 2025 року складає 7 359 грн. 19 коп. (зворот а.с. 121).

Питання рахунків для оплати за послуги з розподілу природного газу, регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року №1080, відповідно до якого Оператор ГРМ та його структурні підрозділи відкриваються в уповноважених банках поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, які надходять як плата за послуги розподілу природного газу. 
Тому твердження позивача що рахунки для сплати послуг з розподілу природного газу є звичайним розподільчим рахунком є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами у справі. 
Отже, суд, проаналізувавши викладене, дійшов висновку, що твердження позивача ОСОБА_1 щодо ненадання їй відповідачем послуг з розподілу газу і відсутність заборгованості за цю комунальну послугу з розподілу газу, є безпідставними.

Покази свідка ОСОБА_3 не стосуються предмета позову у даній справі, проте у частині від`єднання домоволодіння позивача від газопостачання можуть бути підтвердженням факту споживання природного газу. 

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Реалізація права на захист цивільних прав здійснюється за допомогою способів захисту, якими є закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі №310/11024/15-ц, від 01.04.2020 року у справі №610/1030/18).
Так, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).
Принцип пропорційності у розумінні ЄСПЛ полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. 
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України.

За змістом частин 1 та 7 статті 41 Конституції України, частин 1 та 5 статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 627 ЦПК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підстав щодо порушення прав позивача, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання порушенням ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ст. 1 Протоколу першого (994_535) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, через незаконне втручання відповідача у права позивача мирно володіти майном (у тому числі грошовими коштами), а саме намагання відповідача пошкодити газові труби та незаконне вимагання грошових коштів, про визнання незаконністі вимог ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_2 щодо надуманої заборгованості за розподіл газу в період з грудня 2023 року по травень 2025 року. 

Вимоги позивача про заборону пред`являти вимоги шляхом надсилання листів з вимогами, здійснення дзвінків, надсилання смс, надсилання листів на електронну адресу щодо стягнення за розподіл стосовно ОСОБА_2 у відповідності до ст. 16 ЦК України, про заборону ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» проводити самовільне без рішення суду відключення газу за адресою позивача у примусово-шахрайський спосіб, заявлені на майбутнє та не узгоджуються із нормами законодавства, що регулює мпоживання природного газу, а тому у їх задоволенні слід відмовити. 

Позивач у позовній заяві зазначає про спричинення їй діями відповідача матеріальних збитків у результаті незаконного втягнення у цивільно-правові відносини в розмірі 7 998 грн. 92 коп. та моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн., але позовні вимоги про їх стягнення з відповідача не заявляє.

Таким чином, за наслідками розгляду справи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі. 

Відповідно до Ст.262 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або
прокурором.
Відповідно до ч.5 Ст 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що окрема ухвала не може грунтуватись на припущеннях або недоведених обставинах, а постановляється лише у випадку встановлення судом конкретних порушень закону під час розгляду справи. 
Отож, за результатами розгляду даної справи суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 83, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання порушенням ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ст. 1 Протоколу першого (994_535) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через незаконне втручання відповідача у права позивача мирно володіти майном (у тому числі грошовими коштами), а саме намагання відповідача пошкодити газові труби та незаконне вимагання грошових коштів; визнання незаконності вимог ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_2 щодо надуманої заборгованості за розподіл газу в період з грудня 2023 року по травень 2025 року; заборони пред`являти вимоги шляхом надсилання листів з вимогами, здійснення дзвінків, надсилання смс, надсилання листів на електронну адресу щодо стягнення за розподіл стосовно ОСОБА_2 у відповідності до ст. 16 ЦК України; заборони ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» проводити самовільне без рішення суду відключення газу за адресою позивача у примусово-шахрайський спосіб. 

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", код ЄДРПОУ 45355956, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 68.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя 	Л. В. Хоменко