Справа № 766/10011/25
н/п 2/766/6654/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
30.04.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участю секретаря Сивкович О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» у червні 2025 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-104688158 від 10.09.2021 року в розмірі 43545,02 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 1400,00 грн. та сплачений судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.09.2021 року ОСОБА_1 уклала із Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» кредитний договір № 014-RO-82-104688158, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» та надає клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта з метою придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з умовами Кредитного договору АТ «Райффайзен Банк» надає ОСОБА_1 кредит в сумі 30500,00 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.
20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, відповідно до умов якого, АТ «Райффайзен Банк» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-67-F від 20.02.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 43545,02 грн., з яких: 37356,65 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6188,37 грн.- сума заборгованості за відсотками.
Оскільки, станом на день пред`явлення позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 014-RO-82-104688158 від 10.09.2021 року, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 43545,02 грн.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за адресою реєстрації місця проживання відповідача.
Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 82-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» .
Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.
Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280,281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Статтями 13,81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 10.09.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 підписано Заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-104688158, за умовами якого банк надає клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта з метою придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника (п. 1.1. Договору).
Відповідно до п. 1.3 Договору, на умовах цієї заяви-договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 30500,00 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.
Згідно п.п. 2.1.1-2.1.3 Договору, кредит надається з метою: придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 30500,00 грн.; оплати клієнтом страхового платежу в розмірі 0,00 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», ліцензія серії АВ № 483242 від 05.10.2009 року, страховим посередником якого виступає банк; погашення заборгованості клієнта перед АТ «Райффайзен Банк» в розмірі 29630,59 грн. за споживчим кредитом, наданим на підставі договору про надання споживчого кредиту № 014-RO-82-60597224 від 27.08.2019 року.
У відповідності до п.п. 2.2 та 2.4 Договору, строк кредиту – 60 місяців з 10.09.2021 (дата надання кредиту) по визначену графіком дату останнього щомісячного ануїтентного платежу. Дата сплати щомісячного ануїтентного платежу – 10 числа кожного календарного місяця згідно графіка.
Згідно п. 2.3 Договору, проценти за користування кредитом – процентна ставка фіксована і становить 36,90% річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладання додаткової заяви до цієї заяви-договору або в порядку та на умовах, передбачених цією заявою-договором).
До того ж, 10.09.2021 року між сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою».
Відповідно до п. 2 Паспорту споживчого кредиту, спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом у визначену договором про споживчий кредит дату кредитні кошти надаються шляхом переказу на поточний рахунок споживача, відкритий в установі кредитодавця з подальшою видачею споживачу готівкою через касу кредитодавця, або кредитні кошти надаються шляхом переказу на поточний рахунок споживача, відкритий в установі кредитодавця, з якого кошти перераховуються на поточний рахунок споживача, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (у разі наявності у споживача такого рахунку в установі кредитодавця) шляхом здійснення кредитодавцем договірного списання коштів.
Додатково 10.09.2021 року ОСОБА_1 підписала Заяву № 014-RO-82-104688158 на приєднання до договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12.06.2020 року (Індивідуальна частина).
20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-67 F, відповідно до умов якого, АТ «Райффайзен Банк» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні їй права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-67-F від 20.02.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 43545,02 грн., з яких: 37356,65 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6188,37 грн.- сума заборгованості за відсотками.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-104688158 від 10.09.2021 року, станом на 21.02.2024 року у позичальника утворилася заборгованість, яка становить 43545,02 грн., з них 37356,65 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 6188,37 грн. – заборгованість за відсотками.
Відповідачем не спростовано факт наявності заборгованості, власного розрахунку та контррозрахунку суду не надано.
24.01.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-104688158 від 10.09.2021 року, яка становить 43545,02 грн., яка складається із: 37356,65 грн. – сума заборгованості по тілу кредиту; 6188,37 грн. – сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, та просило повернути заборгованість протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Між Банком та фізичною особою виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором.
Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.
Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно положень ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У даній справі кредит видано 10.09.2021 року на споживчі цілі, а дострокову вимогу пред`явлено 24.01.2025 року, тобто під час дії Закону України «Про споживче кредитування».
Висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13638/15-ц та постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16, про необхідність виконання банком обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором споживчого кредиту застосовні до спірних правовідносин, адже стаття 25 Закону про споживче кредитування, яка діяла на момент пред`явлення банком досудової вимоги у справі, відображає сформульований Верховним Судом та Верховним Судом України висновок щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості.
У справі правове значення для правильного вирішення спору має не лише встановлення факту відправлення банком повідомлення про дострокове повернення кредиту боржнику, а й фактичного повідомлення боржника про наявність такої вимоги, оскільки для неповідомленої особи (для відома якої така вимога не доведена) обов`язок її виконати виникнути не може.
ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до відповідача з досудовою вимогою від 24.01.2025 року за вих. № 1-120053, в якій повідомило про наявність суми боргу у розмірі 43545,02 грн., з яких: 37356,65 грн. – сума заборгованості по тілу кредиту; 6188,37 грн. – сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Кредитор поставив вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом сплати суми простроченої заборгованості.
Належним дотриманням процедури повідомлення боржника про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.
Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 361/3222/19 (провадження № 61-2788св21).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту за Кредитним договором № 014-RO-82-104688158 від 10.09.2021 року у розмірі 37356,65 грн.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Оскільки умови договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомленим.
Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала у борг позичальник), стягнути 6188,37 грн. заборгованості за відсотками.
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, відповідач, в свою чергу, відомостей, що заборгованість погашена чи свого розрахунку заборгованості суду не надала, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-104688158 від 10.09.2021 року в загальному розмірі 43545,02 грн., оскільки відповідачем не спростовано тверджень позивача, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню..
Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що сторонами не заявлено клопотань про звільнення від сплати судового збору та відсутні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь у повному обсязі, які в даному випадку складають 3028,00 грн.
Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: копію Договору № 14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року; копію Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року № 14/06/2023; копію Додаткової угоди № 1 від 09.06.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року; копію замовлення № 1157 від 28.03.2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року № 14/06/2023; копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 28.03.2025 року до Замовлення № 1157 до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року № 14/06/2023; копію платіжної інструкції № 885 від 31.03.2025 року на суму 1400,00 грн.; копію ордеру на надання правничої допомоги № 1933680 від 25.06.2025 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/2971 від 22.02.2022 року. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Верховний суд у постанові від 13.03.2025 року у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Клопотань щодо зменшення розміру судових витрат від відповідача не надійшло.
Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу у повному обсязі, а саме в розмірі 1400,00 грн.
На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274-284, 354-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-104688158 від 10.09.2021 року у загальному розмірі 43545 (сорок три тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 02 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 1400 (одну тисячу чотириста) гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Найменування сторін :
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», юридична адреса: 04053, м. Київ вул. Січових Стрільців, буд. 37-41. Код ЄДРПОУ 39508708. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ,Б. РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 30.04.2026 року

Суддя	Я. В. Шестакова