єдиний унікальний номер справи 531/506/26
номер провадження 2/531/655/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Попова М.С.,
за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»,за участі представника позивача Руденка Костянтина Васильовича, до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «ФК «Процент», через представника, звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №20614 від 06.10.2024 у розмірі 24 240,00 грн та судові витрати.
Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 20614 від 06.10.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 , відповідач отримала кредит у розмірі 5 050,00 грн, строком на 730 днів (до 06.10.2026 року), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). Кредитний договір був підписаний 06.10.2024 року о 10:56:39 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 558437 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https:// procent.com.ua. Відповідач своєчасно не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 06.10.2024 року, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 06.10.2024 року по 29.01.20256. Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16.02.2026 року становить: 24 240,00 грн заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 06.10.2024 року по 29.01.2026 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів та 0,00 грн штраф за порушення умов кредитного договору.
На підставі викладеного, представник позивача прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 24 240,00 грн та судові витрати.
Ухвалою судді від 13.03.2026 справа прийнята до судового розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; задоволено клопотання ТОВ «ФК «Процент» про витребування доказів; витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю.
Ухвалою від 14.04.2026 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача ТОВ «ФК «Процент» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в позові мається клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи, проти заочного рішення не заперечують. Також, від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «Процент» у всіх судових засіданнях.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлено у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідача до суду не надходило. Відзиву на позов не подала.
Тому суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 06.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 20614, відповідно до п.1.1. якого, на умовах встановлених цим договором, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у розмірі 5 050,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 1% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.2.). Строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку № 1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати відсотків – кожні 10 днів(п.1.3.). 
Товариство переказує суми кредиту на електронний платіжний засіб 536354хххххх5390, що належить позичальникові (п.1.6.). 
Загальні витрати позичальника за кредитом станом на дату укладення договору складуть 36 865,00 грн (п.1.8.).Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 3142,15% (п. 1.9. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 41 915,00 грн. (п.1.10).
Кредитний договір разом з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 558437, який було надіслано відповідачу 06.10.2024 на зазначений нею номер мобільного телефону.
Аналогічні умови кредитування визначено у Паспорті споживчого кредиту, з яким ознайомилася відповідачка, про що свідчить її підпис, проставлений за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором: 753845.
Як вбачається з копії квитанції № 42820-14060-02884, 06.10.2024 року позивачем було перераховано на рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 5 050,00 грн.
З Детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 20611 від 06.10.2024 вбачається, що за період з 06.10.2024 року по 29.01.2026 року відповідачкою не сплачувались проценти за користування кредитом, в результаті чого розмір заборгованості за нарахованими процентами станом на 29.01.2026 року складає 24 240,00 грн.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №561/77/19 від 16.12.2020 зазначено, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 8, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підписання кредитного договору №20614 від 06.10.2024 року здійснювалось електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до вимог законодавства, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
З досліджених судом доказів вбачається, що сторони у справі уклали кредитний договір за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 5 050,00 грн, проте протягом визначеного кредитним договором строку не сплатила проценти за його користування, у зв`язку з чим виникла заборгованість за відсотками, зокрема за період з 06.10.2024 року по 29.01.2026 року, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а заборгованість за процентами відповідачки, яка виникла за період з 06.10.2024 року по 29.01.2026 року у розмірі 24 240,00 грн підлягає стягненню на користь позивача.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2 662,40 грн. (платіжна інструкція №4418 від 23.02.2026).
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Стороною позивача ставиться вимога про стягнення на користь товариства 10 000,00 грн. на правову допомогу.
Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, акт приймання-передачі наданих послуг № 103 від 26.01.2026, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 103 від 26.01.2026; платіжна інструкція № 4298 від 30.01.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2412 від 23.10.2018.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що відповідачкою не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ТОВ «ФК «Процент» на професійну правничу допомогу на загальну суму 10000,00 грн, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат.
Суд зауважує, що відповідачка із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не зверталася, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.
Отже, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Процент» слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, керуючись ст. ст. ст.ст.4,13,18,141, 259, 263-265, 280– 281, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», код ЄДРПОУ 41466388, юридична адреса: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, заборгованість за кредитним договором №20614 від 06.10.2024, а саме: нараховані та несплачені проценти за період з 06.10.2024 року по 29.01.2026 року у розмірі 24 240,00 грн (двадцять чотири тисячі двісті сорок гривень нуль копійок). 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», код ЄДРПОУ 41466388, юридична адреса: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ,суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень нуль копійок).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Попов