Справа № 487/1252/26 
Провадження № 2/487/1659/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2026 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач), в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №КК/110919 від 29.06.2021 у розмірі 26 072,31 грн та судові витрати: судовий збір – 3328,00 грн, витрати на правову допомогу – 2607,23 грн.
Позов обґрунтований тим, що 29.06.2021 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за умовами якого відповідачу відкрито кредитну лінію та встановлено максимальний ліміт 200 000 грн. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором (у тому числі тіла кредиту, процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених кредитним договором) шляхом внесення коштів на поточний рахунок у будь-який спосіб, передбачений законодавством України. Відповідач не виконав умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість. 17.10.2025 Банк звернувся до відповідача з досудовою вимогою про погашення заборгованості, проте 01.11.2025 досудова вимога повернулась через закінчення терміну зберігання. ОСОБА_1 не зверталася до Банку для врегулювання спору.
20 лютого 2026 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 29.06.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КК/110919, шляхом підписання Додатку про відкриття кредитної лінії № КК/110919 від 29.06.2021 до Заяви-Договору № 26208021541480/980/PKO вiд 29.06.2021 року, Заяви-Договору № 26208021541480/980/PKO вiд 29.06.2021 року, паспорту споживчого кредиту, Анкети-Заяви № 110919.
Відповідно до умов, викладених у Додатку про відкриття кредитної лінії № КК/110919 від 29.06.2021 (далі також - Кредитний договір), Клiєнт просить, а Банк зобов`язується, надати банківські послуги, визначені додатком, а саме: в тому числі, але не виключно, - відкрити Рахунок та виконувати операції за Рахунком у гривні.
У п. 1.3.2. Кредитного договору визначені такі умови кредитування: максимальний ліміт Кредитної лінії: 200 000,00 грн; термін (строк) кредитної лінії: до 28.06.2024; процентна ставка: 36,00% річних та 0,00001% - у разі погашення повного Кредиту (Кредитів) не пізніше останнього дня кожного календарного місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту.
Відповідно до п. 1.3.2.7. відповідач зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за Кредитним договором (у тому числі тіла Кредиту, процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених Кредитним договором) шляхом внесення коштів на Поточний рахунок у будь-який спосіб, передбачений законодавством України.
Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а саме відкрив відповідачу кредитну лінію та надав можливість користуватись кредитними коштами, що підтверджується Додатком про відкриття кредитної лінії № КК/110919 від 29.06.2021 та випискою по особовим рахункам відповідача з 29.06.2021 по 19.12.2025.
Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідач ОСОБА_1 , згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищезгаданим Кредитним договором, свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 19.12.2025 загальна сума заборгованості становить 26 072,31 грн, з яких: заборгованість за тілом – 16 297,68 грн, заборгованість за відсотками – 9 774,63 грн.
На підставі матеріалів справи також встановлено, що позивачем вживались заходи для досудового врегулювання спору, зокрема відповідачу направлено досудову вимогу від 13.10.2025 № 6230/2025 щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором.
Проте заборгованість відповідачем не погашена.
Враховуючи наведене вище, встановивши, що позивач надав відповідачу кредит, а відповідач в порушення умов договору належним чином своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 3 328,00 гривень.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесення банком витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано копію витягу із договору про надання правової допомоги, укладений 11 лютого 2019 року між АТ «Кредобанк» та АО «БІЗНЕС І ПРАВО», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвокату Павленко С.В. і його посвідчення, довіреність №14132 від 04.12.2025 року, якою уповноважено адвоката Павленка С.В. представляти інтереси АТ «КРЕДОБАНК».
Із наданого витягу з договору про надання правової допомоги неможливо встановити обсяг наданих та виконаних робіт, оскільки він містить лише першу та останню сторінки, на яких не зазначено істотних умов договору. Також позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 є учасником АО «БІЗНЕС І ПРАВО» з яким позивачем укладено договір, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та докази оплати послуг.
За таких умов, заявлені витрати не підтверджені і не підлягають стягненню.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором № КК/110919 від 29.06.2021 станом на 19.12.2025 у сумі 26 072,31 грн, з яких: заборгованість за тілом – 16 297,68 грн, заборгованість за відсотками – 9 774,63 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір в розмірі 3 328,00 гривень.
Відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», ЄДРПОУ: 09807862, місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02 червня 2026 року.

Суддя:         З.М. Сухаревич