Ухвала
30 червня 2026 року
м. Київ
справа № 466/9420/24
провадження № 61-15414ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цимбала Ірина Зіновіївна, на постанову Львівського апеляційного суду 
від 17 жовтня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Львів Девелопмент», про визнання договору недійсним 
у частині,
ВСТАНОВИВ:
8 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цимбала І. З., 
за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року, повний текст якої складено цього ж дня. 
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2025 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для надання доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення та сплату судового збору.
3 березня 2026 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цимбала І. З., 
у підсистемі «Електронний суд» сформувала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій просила визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року поважними та поновити його, і надала відповідні докази, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема відповідні картки руху документів; також надала доказ сплати судового збору у розмірі 485 грн.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку заявник вказує про те, що вперше з касаційною скаргою вона звернулася у межах встановленого законодавством строку 17 листопада 2025 року, проте згідно з карткою руху документа 18 листопада 2025 року було виявлено технічну помилку її отримання Автоматизованою системою документообігу суду, у зв`язку з чим касаційну скаргу було подано повторно разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. Однак ухвалою Верховного Суду від 3 грудня 2025 року касаційну скаргу повернено заявнику, оскільки вона підписана особою, яка не має права її підписувати. Цю ухвалу заявник отримала 6 грудня 2025 року. Після отримання цієї ухвали заявник не зволікаючи вдруге подала до суду касаційну скаргу 8 грудня 
2025 року. На підтвердження зазначеного надає копії відповідних карток руху документів.
Касаційний суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження, у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:
- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;
- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;
- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;
- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;
- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
Вказаний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23) та застосований при вирішенні питання поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.
Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).
Водночас касаційний суд враховує, що вперше ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цимбала І. З., подала касаційну скаргу у встановлений законодавством строк; зі зверненням з касаційною скаргою вдруге не зволікала.
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення підтверджена наданими доказами, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цимбала І. З., строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження постанови Львівського апеляційного суду 
від 17 жовтня 2025 року заявник вказує порушення норм процесуального права, зокрема пункту 4 частини першої статті 150 ЦПК України, зазначаючи, що апеляційний суд безпідставно скасував ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цимбала Ірина Зіновіївна, строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду 
від 17 жовтня 2025 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цимбала Ірина Зіновіївна, на постанову Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року.
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова матеріали цивільної справи № 466/9420/24 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Львів Девелопмент», про визнання договору недійсним 
у частині.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді С. О. Карпенко 
С. Ю. Мартєв 
І. М. Фаловська