УХВАЛА

30 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/4787/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА»
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2026 (у складі колегії суддів: Павленко Н.А. (головуючий), Богатир К.В., Лічман Л.В.)
та рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2026 (суддя Гут С.Ф.)
у справі № 916/4787/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ»
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА»
про стягнення 423 510,91 грн,

ВСТАНОВИВ: 
15.06.2026 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «НИВА» через систему «Електронний суд» подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2026 у справі №916/4787/25.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/4787/25, зважаючи на таке. 
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).
За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (рік подання позовної заяви у справі № 916/4787/25) прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3 028 грн. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у справі № 916/4787/25 є стягнення 423 510,91 грн, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому оскаржені судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Жодних підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких Суд міг би визнати, що оскаржені судові рішення у справі № 916/4787/25 підлягають касаційному оскарженню, скаржник не наводить.
Посилання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» на результат вирішення судом апеляційної інстанції спору у справі №916/4789/25 у подібних правовідносинах зі справою №916/4787/25, в якій подано касаційну скаргу, не береться до уваги Верховним Судом, оскільки результати вирішення судами попередніх інстанцій спорів у цих справах обумовлені встановленими судами обставинами на підставі поданих сторонами пояснень та доказів. 
Суд звертає увагу скаржника на те, суд касаційної інстанції не має права встановлювати обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, збирати чи приймати до розгляду нові докази (частина друга статті 300 ГПК України).
Вивчивши і проаналізувавши зміст оскаржених судових рішень і матеріали поданої касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав для розгляду касаційної скарги Суд не вбачає. 
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/4787/25.
Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/4787/25 за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2026.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І. С. Берднік
Судді: В. А. Зуєв
І. С. Міщенко