Номер провадження 2/754/2702/26
Справа №754/18073/23
РІШЕННЯ 
Іменем України

28 травня 2026 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді Зотько Т.А.
за участю секретаря судових засідань Юхименко А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович про захист прав споживачів, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -
В С Т А Н О В И В :
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до АТ «Універсал Банк», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Я.В. про захист прав споживачів, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 28.03.2008 позивач ОСОБА_1 уклав із ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» Генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL2269 від 28.03.2008, яким передбачено видачу кредиту в розмірі 141 000 Швейцарських франків. Після цього було укладено ще 16 додаткових угод із додатками до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2269 від 28.03.2008.Позивачі зазначають, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язань по Генеральному договору про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008та додаткових угод до нього між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 23.01.2012 р. був укладений Договір поруки № ВL2269-111. Відповідно до п. 1.3 і п. 1.4 цього договору поруки поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником зобов`язань за Основним договором. Цей Договір поруки № ВL2269-П1 від 23.01.2012 р. був розірваний сторонами 29.10.2013 р. відповідно до укладеної сторонами додаткової угоди. Після цього були укладені ще договори поруки 29.10.2013 р., 24.03.2014 р., 25.11.2014 р., які також були розірвані відповідно до укладених сторонами додаткових угод. 25.05.2015 р. між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки, відповідно до п. 1.3 і п. 1.4 якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником зобов`язань за Основним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008між ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4 28.03.2008 р. було укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 надали в іпотеку нерухоме майно, що належить їм на праві спільної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . У подальшому 18.06.2009 р., 30.08.2010 р., 23.01.2012 р., 07.08.2012 р., 09.04.2013 р. до вказаного договору іпотеки вносились зміни відповідно до договорів про внесення змін до договору іпотеки. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2020 р. у справі № 754/5845/16-ц (провадження 2/754/1967/20) задоволено позовні вимоги ПАТ5 "Універсал Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Додатковою угодою № ВL2269/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008у сумі 66216 швейцарських франків, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Універсал Банк", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чігріна Г.В. про визнання недійсними кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки. Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2021 р. у справі № 754/5845/16-ц (провадження 2-др/754/3/21) відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ "Універсал Банк", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чігріна Г.В. про визнання недійсними Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 та усіх додаткових угод з додатками до нього. Постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2022 р. апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2020 р. без змін. Таким чином, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2020 року у справі № 754/5845/16-ц набрало законної сили 22.12.2022 р.. Разом з тим, 23.04.2021 року набув чинності Закон України № 1381 -IX «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким запроваджено реструктуризацію споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті. Станом на 23.04.2021 р. у провадженні судів перебувала цивільна справа № 754/5845/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Законом України № 1381-ІХ доповнено Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 7, згідно якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом. Підпунктом 3 зазначеного пункту 7 передбачалось, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за-договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених дим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог ідотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. 22.12.2022 р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прибули до АТ «Універсал Банк» для подачі заяви на реструктуризацію. Працівник банку ОСОБА_5 повідомила, які документи потрібно подати разом із заявою, запропонувала подати на ім`я Голови Правління АТ «Універсал Банк» заяву на реструктуризацію від імені ОСОБА_1 , оскільки він є стороною кредитного договору. Форма цієї заяви розроблена самим банком. 23.12.2022 р., ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прибули до АТ «Універсал Банк» для подачі заяви на реструктуризацію. Працівник банку ОСОБА_5 перевірила заповнення заяви і надані документи, прийняла цю заяву із додатками і на другому примірнику заяви поставила відмітку про її прийняття. Підпунктом 12 пунктом 7 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не отримували від АТ «Універсал Банк» рекомендованим листом інформацію щодо результатів розгляду заяви від 23.12.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до банку, відповідальним працівником банку був фахівець управління по роботі з заборгованістю ОСОБА_6 . У телефонному спілкування ОСОБА_6 повідомив, що вказана заява буде розглядатись на комітеті кредиторів і туди запросять позичальника і поручителя. ОСОБА_1 не отримував від банку ні запрошення, ні рішення щодо розгляду заяви від 23.12.2022 р. Тому 26.04.2023 р. він подав заяву, якою просив повідомити про результати розгляду заяви від 23.12.2022. Заяву від 26.04.2023 р. прийняв ОСОБА_6 . Відповіді і на цю заяву ОСОБА_1 не отримав. 23.08.2023 р. ОСОБА_1 подав письмове звернення до банку, у якому просив повідомити про результати розгляду заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію, надати копії рішень, обчислень тощо щодо заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію, надати копії доказів направлення йому рекомендованим листом результатів розгляду заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію. Це звернення у ОСОБА_1 прийняла ОСОБА_5 . У відповідь ОСОБА_1 отримав лист від 04.09.2023 р. про відмову розглянути заяву про реструктуризацію начебто через ненадання якихось документів. Позивачу ОСОБА_1 не було надано копії рішення банку і доказів направлення рекомендованим листом результатів розгляду заяви від 23.12.2022 р.. Відтак позивачі просили суд зобов`язати АТ «Універсал Банк» здійснити реструктуризацію за Додатковою угодою №ВL2269 від 28.03.2008 р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2269 від 28.03.2008 р., укладеною між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», № 1381-ІХ, та здійснити реструктуризацію відповідно до вимог цього Закону та надіслати позичальнику ОСОБА_1 , поручителю ОСОБА_2 та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів) та визнати виконавчі листи, видані 15.08.2023 р. Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/5845/16-ц про стягнення солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» 66216 швейцарських франків, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 13133,37 грн. із кожного із них такими, що не підлягають виконанню з 15.08.2023.
Ухвалою суду Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2023 було відкрито провадження в частині позовних вимог з проханням зобов`язати відповідача здійснити обчислення для реструктуризації та здійснити реструктуризацію, а у частині позовних вимог про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відмовлено у відкритті провадження.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2023 відмовлено в задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову.
Постановою Київського апеляційного суду від 06.06.2024 залишено без змін ухвалу суду від 18.12.2023 про відкриття провадження.
Постановою Київського апеляційного суду від 06.06.2024 залишено без змін ухвалу суду від 18.12.2023 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Постановою Верховного Суду від 18.12.2024 скасовано постанову Київського апеляційного суду від 06.06.2024 якою залишено без змін ухвалу суду від 18.12.2023 про відкриття провадження.
Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2025 ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 18.12.2023 в частині відмови у відкриття провадження за позовними вимогами про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню скасовано та направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Деснянського районного суду м. Києва 14.03.2025 було відкрито провадження в частині позовних вимог про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Ухвалою суду від 20.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову.
Відповідно до ухвали від 31.03.2025 суддею Деснянського районного суду м. Києва Грегулем О.В. було заявлено самовідвід від розгляду справи та передано матеріали справи на розгляд іншому судді.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 року вище зазначена цивільна справа передана судді Зотько Т.А.
Ухвалою судді від 04.04.2025 року було прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович про захист прав споживачів, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
У підготовчому судовому засіданні представник позивачів зазначив суду про те, що в позовній заяві міститься клопотання про витребування доказів від відповідача, а саме копій доказів направлення ОСОБА_1 рекомендованим листом результатів розгляду його заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію, а також копію рішення АТ «УніверсалБанк» про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 23.12.2022 р. про реструктуризацію та копії рішення, яке будо дійсне до 18.07.2023 р. і про яке згадується у листі від 04.09.2023 р., а також копії доказів про направлення такого рішення позивачам, яке ще не було вирішене судом.
Позивачі та їх представник у підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання підтримали у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення даного клопотання.
Ухвалою суду від 16.07.2025 клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування доказів було задоволено та витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» належним чином засвідчені копії: доказів направлення ОСОБА_1 рекомендованим листом результатів розгляду його заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію, рішення АТ «УніверсалБанк» про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 23.12.2022 р. про реструктуризацію та рішення АТ «УніверсалБанк», яке будо дійсне до 18.07.2023 р. і про яке згадується у листі від 04.09.2023 р., та копії доказів про направлення такого рішення позивачам.
Відповідачем до суду подано відзив на позову заяву, згідно з яким зазначено, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Універсал`Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL2269та Додаткову угоду № ВL2269/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 141 000 швейцарських франків, строком користування до 01.03.2028 року зі сплатою 8,5 % річних. Відсоткова ставка за користування кредитними коштами змінювалась відповідно до умов передбачених Додатковими угодами до Кредитного договору. Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між відповідачем та позивачкою ОСОБА_2 було укладено Договір поруки та Додаткові угоди до нього. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором Банк був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року по справі №754/5845/16-ц позовні вимоги банку задоволено, у задоволенні зустрічних позовів та позову третіх осіб із самостійними вимогами відмовлено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за додатковою угодою № ВL2269/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008у розмірі 66 216,00 швейцарських франків. Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року по справі №754/5845/16-ц у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чігріна Г.В., про визнання недійсним генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , та усіх додаткових угод з додатками до нього відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року по справі №754/5845/16-ц- апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 17 травня 2023 р. но справі №754/5845/16- ц касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року залишено без змін. 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України № 13 81-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначили, що вони звертались до АТ «Універсал Банк» із заявою про проведення реструктуризації за Генеральним договором про надання кредитних послуг але Банк, на їх думку, у задоволенні даної заяви неправомірно відмовив. Згідно п.п. З, п. 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або-його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконашія передбачених,цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Аналізуючи вищезазначені норми закону, можна прийти до висновку, що законодавець чітко встановив строк подачі заяви про проведення реструктуризації валютного кредиту, в який Банк повинен провести реструктуризацію кредиту на умовах визначених Законом. Таким чином, як стверджує у своїй позовній заяві ОСОБА_1 , він звернувся до Банку з Заявою нро реструктуризацією заборгованості від 23 грудня 2022 р. - поза межами строку встановленого законодавцем, так як рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 р. по справі №754/5845/16-ц набрало законної сили 23 листопада 2020 року. Згідно п.п.З, п.7-Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальникам з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. Згідно п.п. З п. 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» вищезазначеної норми права у разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом па умовах, визначених цим пунктом. Таким чином, з урахуванням пропуску ОСОБА_1 строків встановлених Законом на звернення до Банку із заявою про проведення реструктуризації заборгованості за кредитним договором, АТ «Універсал Банк» у відповідності до приписів п.п. З п. 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Крім того, Пунктом 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» встановлено перелік вимог, яким має відповідати Заява про проведення реструктуризації. У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Тобто, законодавцем встановлено вичерпний перелік вимог до оформлення заяви про проведення реструктуризації, її додатків, які мають підтвердити вказану інформацію. Оскільки подана ОСОБА_1 заява від 23 грудня 2022 р. про реструктуризацію не містила визначеного Законом України «Про споживче кредитування», переліку інформації переліченої вище, а отже не відповідала вимогам Закону. У зв`язку з чим АТ «Універсал Банк» листом від 04.09.2023р. №49557 було відмовлено ОСОБА_1 в реструктуризації заборгованості за його заявою від 23 грудня 2022р. та наведено підстави, керуючись якими, Банком було прийнято рішення про відмову. Враховуючи зазначене вище, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивачі та їх представник - адвокат Стеценко Ю.В. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надаючи пояснення посилались на обставини, викладені у поданому позові та заявах по суті спору.
Представник відповідача - адвокат Смиков В.Є. вимоги заявленого позову не визнав у повному обсязі, надаючи пояснення посилався на обставини, викладені у відзиві та поданих на адресу суду заявах по суті спору. 
Заслухавши пояснення позивачів та представників сторін у справі, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку.
Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 3 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 ст. 12 ЦПК України). 
Судом встановлено, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Універсал`Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL2269та Додаткову угоду № ВL2269/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008. 
Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 141 000 швейцарських франків, строком користування до 01.03.2028 року зі сплатою 8,5 % річних. Відсоткова ставка за користування кредитними коштами змінювалась відповідно до умов передбачених Додатковими угодами до Кредитного договору.
Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між відповідачем та позивачкою ОСОБА_2 було укладено Договір поруки та Додаткові угоди до нього. 
Згідно із п. 1.1. Договору поруки, ст. 553 ЦК України - поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 
Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 . 
У зв`язку з невиконанням Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором Банк був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості. 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року по справі №754/5845/16-ц позовні вимоги банку задоволено, у задоволенні зустрічних позовів та позову третіх осіб із самостійними вимогами відмовлено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за додатковою угодою № ВL2269/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269 від 28.03.2008у розмірі 66 216,00 швейцарських франків. 
Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року по справі №754/5845/16-ц у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чігріна Г.В., про визнання недійсним генерального договору про надання кредитних послуг № ВL2269, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , та усіх додаткових угод з додатками до нього відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року по справі №754/5845/16-ц- апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду від 17 травня 2023 р. но справі №754/5845/16- ц касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року залишено без змін.
23.04.2021 року набув чинності Закон України № 1381 -IX «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким запроваджено реструктуризацію споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті. 
Станом на 23.04.2021 р. у провадженні судів перебувала цивільна справа № 754/5845/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Законом України № 1381-ІХ доповнено Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 7, згідно якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом. 
Підпуктом 3 зазначеного пункту 7 передбачалось, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за-договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених дим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог ідотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.
22.12.2022 р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до АТ «Універсал Банк» для подачі заяви на реструктуризацію, де уповноважена особа банку повідомила, які документи потрібно подати разом із заявою, та зі слів позивачів запропонувала подати на ім`я Голови Правління АТ «Універсал Банк» заяву на реструктуризацію від імені ОСОБА_1 , оскільки він є стороною кредитного договору. 
Як зазначили суду позивачі, форма цієї заяви розроблена самим банком. 
23.12.2022 р., ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали до АТ «Універсал Банк» заяву із додатками і на другому примірнику заяви уповноважена особа банку поставила відмітку про її прийняття. 
Підпунктом 12 пунктом 7 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили суду, що не отримували від АТ «Універсал Банк» рекомендованим листом інформацію щодо результатів розгляду заяви від 23.12.2022 р. 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до банку, відповідальним працівником банку був фахівець управління по роботі з заборгованістю ОСОБА_6 , який у телефонному спілкуванні повідомив, що вказана заява буде розглядатись на комітеті кредиторів і туди запросять позичальника і поручителя. 
Разом з тим, ОСОБА_1 не отримував від банку ні запрошення, ні рішення щодо розгляду заяви від 23.12.2022 р. 
26.04.2023 р. позивач ОСОБА_1 подав заяву, якою просив повідомити про результати розгляду поданої ним заяви від 23.12.2022, її прийняв ОСОБА_6 , однак відповіді і на цю заяву ОСОБА_1 не отримав. 
23.08.2023 р. позивач ОСОБА_1 подав письмове звернення до банку, у якому просив повідомити про результати розгляду заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію, надати копії рішень, обчислень тощо щодо заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію, надати копії доказів направлення йому рекомендованим листом результатів розгляду заяви від 23.12.2022 р. на реструктуризацію. 
Вищевказане звернення у ОСОБА_1 прийняла уповноважена особа ОСОБА_5 , однак в подальшому позивач ОСОБА_1 отримав лист від 04.09.2023 р. про відмову розглянути заяву про реструктуризацію у зв`язку з ненаданням повного пакету документів. 
Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.
23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7.
Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно з статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної п. «г» ч.1 ст. 121 ЗК України.
Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:
- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).
Відповідно до підп. 3 п. 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:
- у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;
- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;
- у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.
У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.
Відповідно до абз. 2 підп. 3 п. 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили.
Заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.
Згідно з підпунктом 3 пункту 7, реструктуризація здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім певних випадків. Зокрема, у разі наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про реструктуризацію може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.
Відповідно до ч. 4 н. 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації поміж іншого зазначаються: - інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); У. - інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). 
У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.
Згідно листа АТ «Універсал Банк» від 04.09.2023р. №49557 було відмовлено позивачу ОСОБА_1 в реструктуризації заборгованості за його заявою від 23 грудня 2022р. та наведено підстави, керуючись якими, Банком було прийнято рішення про відмову.
Разом з тим, як зазначив суду позивач ОСОБА_1 , йому не було надано копії рішення банку і доказів направлення рекомендованим листом результатів розгляду заяви від 23.12.2022 р..
Згідно з підпунктом 12 пункту 7 Розділу ІV, днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором заяви про проведення реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику інформацію про зміну зобов`язань. Отже, цим Законом на кредитора покладено обов`язок провести реструктуризацію заборгованості за договором про споживче кредитування у випадку подання позичальником відповідної заяви.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 вказав, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах. Це здійснюється шляхом встановлення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору.
Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів (абзац 10 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Не здійснюється відповідно до цього пункту реструктуризація зобов`язань за договорами, усі зобов`язання за якими до дня набрання чинності цим пунктом реструктуризовано, за умови вираження усіх грошових зобов`язань виключно у грошовій одиниці України (гривні) без визначення грошового еквівалента будь-якого із зобов`язань в іноземній валюті (абзац 11 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до підп. 12 п. 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.
Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі належним чином звернулись до уповноваженої особи відповідача з метою подачі заяви на реструктуризацію, де уповноважена особа банку повідомила, які саме документи потрібно подати разом із заявою, та зі слів позивачів запропонувала подати на ім`я Голови Правління АТ «Універсал Банк» заяву на реструктуризацію від імені ОСОБА_1 , оскільки він є стороною кредитного договору. 
Як зазначили суду позивачі, форма цієї заяви розроблена самим банком. 
23.12.2022 р., ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали до АТ «Універсал Банк» заяву із додатками і на другому примірнику заяви уповноважена особа банку поставила відмітку про її прийняття. 
Суд звертає увагу на те, що приймаючи від позивачів вказану заяву з додатками, їм не було повідомлено уповноваженою особою банку про невідповідність та недостатність поданих до заяви додатків.
Разом з тим, за результатами її розгляду АТ «Універсал Банк» листом від 04.09.2023р. №49557 було відмовлено ОСОБА_1 в реструктуризації заборгованості за його заявою від 23 грудня 2022р. та наведено підстави, керуючись якими, Банком було прийнято рішення про відмову.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача, що полягали у відмові позивачу ОСОБА_1 в реструктуризації заборгованості за його заявою від 23 грудня 2022р., оскільки вказана відмова була наслідком не повідомлення споживачів уповноваженою особою банку про невідповідність та недостатність поданих до заяви про реструктуризацію заборгованості додатків.
При цьому, суд не погоджується з твердженням представника відповідача, щодо пропуску позивачами строку на звернення з вказаною заявою, з тих підстав, що строк набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м.Києва обраховується саме з моменту ухвалення Постанови Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року по справі №754/5845/16-ц, згідно з якою апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року залишено без змін.
Відтак, суд вважає, що позивачами не було пропущено строк на звернення до АТ «Універсал Банк» з заявою на реструктуризацію заборгованості.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про зобов`язання Акціонерне товариство «Універсал Банк» здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації за Додатковою угодою №ВL2269 від 28.03.2008 р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2269 від 28.03.2008 р., укладеною між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», № 1381-ІХ, та здійснити реструктуризацію відповідно до вимог цього Закону та надіслати позичальнику ОСОБА_1 , поручителю ОСОБА_2 та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів) суд вважає належно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивачів, щодо визнання виконавчих листів, виданих 15.08.2023 р. Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/5845/16-ц про стягнення солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» 66216 швейцарських франків, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 13133,37 грн. із кожного із них такими, що не підлягають виконанню з 15.08.2023, суд зазначає наступне.
Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, полягає насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України та статті 18 ЦПК України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 41 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року).
Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).
За змістом пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
Об`єднана палата нагадує, що у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) зроблено такі висновки: "Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно яких здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці".
Як вбачається з Постанови Верховного Суду від 16.01.2018 року в справі №755/15479/14-ц, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання."
Таким чином, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.
З урахуванням викладеного вище, аналізуючи встановлені обставини справи, суд беззаперечно встановив, що матеріальне зобов`язання боржників не виконано, спірні виконавчі листи, видані на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та обов`язкове для виконання всіма сторонами по справі. Спірні виконавчі листи відповідають формі та змісту відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а отже видані Деснянським районним судом міста Києва правомірно.
Таким чином, вимоги позивачів про визнання виконавчих листів, виданих 15.08.2023 р. Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/5845/16-ц про стягнення солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» 66216 швейцарських франків, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 13133,37 грн. із кожного із них такими, що не підлягають виконанню з 15.08.2023 не підлягають задоволенню судом.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович про захист прав споживачів, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст..129 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-356 ЦПК України, ст..ст.15, 16 ЦК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович про захист прав споживачів, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - задовольнити частково.
Зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації за Додатковою угодою №ВL2269 від 28.03.2008 р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2269 від 28.03.2008 р., укладеною між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», № 1381-ІХ, та здійснити реструктуризацію відповідно до вимог цього Закону та надіслати позичальнику ОСОБА_1 , поручителю ОСОБА_2 та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 гривень.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 гривень.
В задоволенні інших вимог позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дані позивачів:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Дані відповідача: Акціонерне товариство «Універсал Банк», код ЄДРПОУ: 21133352, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, будинок 54/19.
Дані 3-особи: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Бережний Ярослав Вікторович, місцезнаходження: м.Київ пров.Козловського Івана,4 оф.1.
Повний текст рішення суду виготовлено 06.07.2026.

Суддя:        Т.А.Зотько