УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року
м. Київ
справа № 201/914/23
провадження № 51-1623ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 , 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_4 на ухвали Соборного районного суду міста Дніпра від 27 лютого 2026 року та Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2026 року,
встановив:
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 27 лютого 2026 року 
ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження за його заявою про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 08 квітня 2026 року вказане судове рішення залишив без змін.
У касаційній скарзі  ОСОБА_4 порушує питання про перевірку зазначених ухвал 
у касаційному порядку. Стверджує, що суди дійшли помилкового висновку про те, що учасники кримінального провадження - це виключно сторони та прямо перелічені суб`єкти, адже ст. 36 КПК допускає процесуальну участь інших осіб. Вважає, що положення ст. 460 КПК застосовані неправильно, адже ця норма підлягає системному тлумаченню разом із ст. 36 КПК. 
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, копії оскаржених судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 460 КПК право на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами надано виключно учасникам судового провадження щодо судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили. 
Статтею 462 КПК визначено, що у заяві про перегляд судового рішення 
за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 5-1) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 459 цього Кодексу; 5-2) клопотання про поновлення строку подання заяви; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.
Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 464 КПК не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду, суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.
Проаналізувавши зміст поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтневого районного суду м. Дніпроптеровська від 14 лютого 2023 року, а також долучених до неї документів, суд дійшов висновку про те, 
що заявник ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження 
№ 12023041650000118, в межах якого було ухвалено вказаний вирок, з огляду 
на що, вказавши на відсутність у нього передбачених законом процесуальних повноважень та належних правових підстав для подання заяви про перегляд вироку 
за нововиявленими обставинами у межах цього кримінального провадження, відмовив у відкритті провадження за поданою заявою.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 , які 
є аналогічними доводам в його касаційній скарзі, ствердив про правильність ухвали місцевого суду та у своєму рішенні зазначив, що висновки місцевого суду є обґрунтованими.
Як вказала колегія суддів, відповідно до ст. 460 КПК право подати заяву 
про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження. 
Під судовим провадженням, як це передбачає п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК, слід розуміти, перш за все, кримінальне провадження в різних судових інстанціях. Кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження та процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Коло учасників судового провадження визначено п. 26 ч. 1 ст. 3 КПК, відповідно 
до якого учасниками судового провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання 
про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження.
Апеляційний суд, зважаючи на те, що заява ОСОБА_4 стосувалась перегляду 
за нововиявленими обставинами вироку Жовтневого районного суду 
м. Дніпропетровська від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_5 , водночас учасником кримінального провадження № 12023041650000118, в межах якого було ухвалено вказаний вирок заявник не є, вказав на правильність висновку місцевого суду 
про відсутність у ОСОБА_4 передбачених законом процесуальних повноважень та належних правових підстав для подання вищевказаної заяви у межах цього кримінального провадження та обґрунтованість рішення про відмову у відкритті провадження за поданою заявою.
Також суд зазначив, що посилання заявника в його апеляційній скарзі 
на ст. 55 Конституції України, як на підставу, яка дає йому право оскаржити будь-яке судове рішення, є необґрунтованим, оскільки реалізація права на оскарження рішень відповідно до ст. 24 КПК можлива тільки в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржене рішення місцевого суду від 27 лютого 2026 року ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.
Оскаржені судові рішення є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення. 
З наведеними в оскаржених ухвалах висновками погоджується і колегія суддів касаційного суду.
Доводи, викладені у касаційній скарзі ОСОБА_4 не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної інстанції. До того ж ст. 36 КПК, на яку посилається ОСОБА_4 , визначено положення, які стосуються повноважень прокурора.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування судових рішень, у касаційній скарзі 
ОСОБА_4 не наведено. 
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та копій оскаржених судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвали Соборного районного суду міста Дніпра від 27 лютого 2026 року та Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3