Справа №592/1565/26
Провадження №2/592/1183/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року          м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючого – судді Зоріка М.В.,
з участю секретаря судового засідання Білої В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
в с т а н о в и в:
Позивач подав до суду позовну заяву у якій просить стягнути з  ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»суму заборгованості за договором №7094904 від 26.01.2022 у загальному розмірі 22728,00 грн, а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №7094904, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності.
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вказаному кредитному договору у відповідача перед позивачем виник борг по ним в сумі 22728,00 грняка складається з: 20000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2128,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 600 грн – заборгованість за комісіями. 
25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 25-07/2024, за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 , за Договором про споживчий кредит №7094904 від 26.01.2022.
Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача борг за вказаним кредитним договором в сумі 22728,00 грн, сплачений при зверненні до суду судовий збір та витрати на правову допомогу у сумі 13000. 
Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 08.04.2026 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (виклику) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В позовній заяві представник позивача просив суд проводити розгляд справи без їх участі.
Відповідач надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 22728,00 грн визнає. Суму витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн вважає завищеною та просить зменшити. Крім того, просив розстрочити виконання рішення суду строком на12 місяців, оскільки має складне матеріальне становище.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» (кредитодавець) та  ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір про споживчий кредит №7094904 в електронній формі, за умовами якого позичальник отримала кредитні кошти у сумі 20000,00 грн строком на 30 днів з можливістю продовження строку кредитування зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії за надання кредиту у розмірі 600,00 грн, яка нараховується за ставкою 3 % від суми кредиту одноразово.
Кредитні кошти за умовами договору повинні були бути зараховані на картковий рахунок позичальника.
За клопотанням представника позивача судом витребувано з АТ «ПУМБ» інформацію щодо власника карткового рахунку та докази зарахування кредитних кошів.
Згідно відповіді АТ «ПУМБ» від 24.04.2026, підтверджується факт належності відповідачу ОСОБА_1 зарахування коштів в сумі 20000,00 грн 26.01.2022.
25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 25-07/2024, за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №7094904 від 26.01.2022, що підтверджується: копією вказаного договору; реєстром боржників до Договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024.
Вказаний договорів факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «МІЛОАН» кошти за кредитним договором, умови договору належним чином не виконував та кошти не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі, яку він визнає. Зважаючи на те, що ТОВ «МІЛОАН» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «Факторинг Партнерс», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН», тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
У позовній заяві представник ТОВ «Факторинг партнерс» просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ «Факторинг партнерс» надано відповідні документи.
Відповідачем надано заяву про зменшення заявлених позивачем втрат на правничу допомогу, оскільки він вважає їх неспівмірними зі складністю справи.
Постановою ВС від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17 від 19.02.2019 року у справі №917/1071/18, визначено, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
А тому, беручи до уваги складність зазначеної справи, клопотання відповідача про їх зменшення, витрачений час адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 3 000 грн витрат на професійну правову допомогу, що буде відповідати критерію реальності таких витрат.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 662, 40 грн.
Згідно з вимогами ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що розмір заборгованості, стягнутий рішенням суду в сумі 22728,00 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2662,40 грн та витрати правничу допомогу в сумі 3000,00 грн є значним фінансовим навантаженням для відповідача, враховуючи його скрутне матеріальне становище.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що розстрочення виконання рішення у даній справі на 6 (шість) місяців не порушить баланс інтересів сторін в умовах дії воєнного стану в Україні, та не стане перешкодою у досягненні мети виконання судового рішення та буде дотримано співмірність негативних наслідків для позивача та відповідача.
Враховуючи відсутність достатнього доходу відповідача для виконання рішення суду одним платежем, суд уважає доцільним та справедливим розстрочити виконання рішення суду терміном на 6 (шість) місяців з дати винесення рішення, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 4731,73 грн.
Керуючись ст.ст.610, 612, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.12-13, 76, 81, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул.Ґедройця Єжи, 6, офіс 521) заборгованість за Договором про споживчий кредит №7094904 від 26.01.2022 у розмірі 22728 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень 00 копійок.
Розстрочити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) виконання рішення суду терміном на 6 (шість) місяців, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 4731 гривня 73 копійки.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Микола ЗОРІК