Справа № 522/18969/25-Е
Провадження № 2-др/522/97/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року        м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Бікяшева Дмитра Романовича про ухвалення додаткового рішення, -
ВСТАНОВИВ:
В проваджені Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2026 року позовну заяву задоволено частково, зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , не чинити позивачці - ОСОБА_7 перешкод у здійсненні права користування об`єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та забезпечити вільний доступ до вказаного житлового приміщення.
27 травня 2026 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – адвоката Бікяшева Дмитра Романовича про ухвалення додаткового рішення, у якій заявниця просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.
Ухвалою суду від 02 червня 2026 року заяву прийнято до розгляду. Встановлено, що розгляд заяви здійснюватиметься без повідомлення сторін.
08 червня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_2 – адвоката Ростомова Гранта Артуровича надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У якому заявник просив відмовити у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи – не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
23 травня 2025 року між ОСОБА_8 та адвокатом Бікяшевим Дмитром Романовичем було укладено договір про надання правничої допомоги №23/05/25, відповідно до якого адвокат бере зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу по представництву інтересів клієнта.
Відповідно до пункту 3 договору про надання правничої допомоги від 23.05.2025 №23/05/25, вартість послуг адвоката, порядок оплати та відшкодування витрат адвоката, пов`язаних з наданням правової допомоги, визначаються сторонами окремо в додатковій угоді до даного договору.
Відповідно до акту виконаних робіт від 22.05.2026 за договором надання правничої допомоги від 23.05.2025 №23/05/25 адвокатське об`єднання виконало та передало клієнту, а клієнт визнав повністю відповідним до його потреб, умов договору та норм, встановлених законодавством України, та прийняв послуги, визначені договором.
Згідно пункту 4 акту виконаних робіт від 22.05.2026 за договором надання правничої допомоги від 23.05.2025 №23/05/25, розрахунок гонорару за надання правничої допомоги за договором складається з: 
- надання первинної юридичної консультації щодо захисту права власності та усунення перешкод у користуванні квартирою – 4 000,00 гривень;
- аналіз судової практики та формування правової позиції у справі про усунення перешкод у користуванні майном – 4 000,00 гривень;
- підготовка та подання адвокатського запиту до ЦНАП – 3 000,00 гривень;
- підготовка та подання претензій (до ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ) – 5 000,00 гривень;
- підготовка та подання позовної заяви з додатками – 14 000,00 гривень;
- аналіз відзиву відповідачів та підготовка відповіді на відзив – 8 000,00 гривень;
- представництво інтересів позивача у судових засіданнях по справі №522/18969/25-E – 12 000,00 гривень.
Загальна вартість робіт склала – 50 000,00 гривень.
У статті 11 ЦПК України вказано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Проте, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги
Суд вважає, що чинне процесуальне законодавство не містить заборони щодо права суду на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за умови, що заявлений розмір таких витрат не відповідає принципу пропорційності, розумності та справедливості, а самі витрати не є фактичними та неминучими.
Тому, під час визначення розміру витрат на професійну правничої допомоги суд повинен встановити наступне:
- чи обґрунтувала особа понесення таких витрат належними та допустимими доказами;
- чи відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу принципам пропорційності, розумності, та справедливості;
- чи є такі витрати фактичними та неминучими?
На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.
Щодо витрат на надання первинної юридичної консультації щодо захисту права власності та усунення перешкод у користуванні квартирою, суд зазначає наступне.
На думку суду такі витрати є виключною ініціативою представника, оскільки, ОСОБА_10 участі у судових засіданнях – не брала, власну позицію щодо справи – не висловлювали, а позовна заява та інші процесуальні документи складалися безпосередньо представником, будь-яких заяв або клопотань самостійно – не подавала. Будь-яких доводів на підтвердження того, що надання такої послуги як консультація не є невідворотною та неминучою – позивачем надано не було. Окрім того, у змісті позовної заяви та акті виконаних робіт не розкрито з приводу якого саме питання (яких документів) надавалася така консультація. Тому, суд вважає, що підстави для відшкодування витрат за зазначену послугу – відсутні.
Щодо аналізу судової практики та формування правової позиції у справі про усунення перешкод у користуванні майном, суд зазначає наступне.
Постанова ВП ВС від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19 містить висновок про те, що витрати на ознайомлення з апеляційними скаргами не можуть бути враховані під час розподілу судових витрат, оскільки фактично охоплюються змістом наданої послуги з підготовки відзивів на апеляційні скарги.
Тому, на думку суду, аналіз судової практики та формування правової позиції є одним із елементів процедури складання заяв по суті справи (позову, відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив), а аналіз судової практики та формування правової позиції є одним із елементів цієї послуги, а тому не підлягає окремій оцінці.
Щодо підготовки та подання адвокатського запиту до ЦНАП, суд зазначає наступне.
Дійсно, в матеріалах справи міститься відповідь Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Від 02.07.2025 №994ел/01-09 на адвокатський запит від 01.07.2025 №01/07-1. Водночас наведена відповідь не містить жодних нових чи додаткових відомостей, які були б використані або враховані судом під час вирішення спору по суті. Надсилання такого запиту було здійснено виключно з ініціативи позивача та не було обумовлено необхідністю збирання доказів, без яких встановлення обставин справи було б неможливим.
Крім того, у суду наявний доступ до Єдиного державного демографічного реєстру, а тому, відомості, які мали б бути отримані у відповідь на адвокатський запит, суд міг отримати самостійно. 
За таких обставин підготовка та направлення адвокатського запиту не сприяли встановленню обставин справи та не вплинули на результат її розгляду, у зв`язку з чим понесені на вчинення цієї дії витрати не можуть бути визнані такими, що були необхідними для розгляду справи та підлягають компенсації.
Щодо підготовки та подання претензій (до ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , суд зазначає наступне.
Вказані витрати не можуть бути покладені на відповідача, оскільки направлення претензій про звільнення житлового приміщення не було обов`язковою передумовою звернення до суду у цій категорії спорів. Чинне законодавство не встановлює обов`язкового досудового порядку врегулювання такого спору, а отже складання відповідних претензій було здійснене виключно з ініціативи представника позивача, а не в силу процесуальної необхідності. Така дія не була необхідною для реалізації права на звернення до суду, не впливала на можливість відкриття провадження у справі та фактично є додатковою послугою, яку сторона замовила на власний розсуд. 
Щодо підготовки та подання позовної заяви з додатками, суд зазначає наступне
Судом встановлено, що позовна заява є незначною за обсягом та складається з 5 аркушів. Позовна заява не містить великої кількості додатків, отриманих представником позивача самостійно. Зазначене дає суду підстави вважати, що адвокат не витратив значного проміжку часу для отримання таких додатків.
Суд звертає увагу на те, що зазначена категорія справ – не характеризується підвищеним рівнем складності.
Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані законодавством, зокрема в основному це ЖК України та ЦК України. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.
При цьому, судова практика у цій сфері чітко сформована та не відрізняється між собою, що не вимагало від представника позивача витрат значного проміжку часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.
На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на відносини, що виникли між позивачем та відповідачами.
Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що витрати за надання такої послуги, за умови їх відповідності критеріям розумності, справедливості та співмірності повинні становити 5 000,00 гривень.
Щодо аналізу відзиву відповідачів та підготовка відповіді на відзив, суд зазначає наступне.
19.09.2025 на адресу суду від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_11 надійшли сформовані 18.09.2025 в системі «Електронний суд» відповіді на відзив до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що є однаковими за змістом.
Сама відповідь на відзив є незначною за обсягом та складається з 4 аркушів.
У додатках до відповіді на відзив відсутні документи, отримані представником позивача самостійно. Вище наведене дає суду підстави вважати, що адвокат не витратив значного проміжку часу для отримання таких додатків.
Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що витрати за надання такої послуги, за умови їх відповідності критеріям розумності, справедливості та співмірності повинні становити 2 500,00 гривень.
Щодо представництва інтересів позивача у судових засіданнях по справі №522/18969/25-E, суд зазначає наступне.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_11 брав участь у наступних судових засіданнях: 06.10.2025 (близько 40 хвилин); 10.11.2025 (близько 25 хвилин); 10.03.2026 (близько 20 хвилин); 06.04.2026 (близько 20 хвилин); 11.05.2026 (близько 15 хвилин).
Судове засідання 11.05.2026 на думку суду було короткочасним, оскільки тривало не більше 20-ти хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання, а тому, беручи до уваги рівень складності справи та час, необхідний для підготовки до судового засідання, грошовою сумою, яка б відповідала критерію розумності та співмірності за надані послуги є 1 000,00 гривень.
Засідання по справі, що відбулися: 06.10.2025; 10.11.2025; 10.03.2026; 06.04.2026 були тривалими та тривали більше 20-ти хвилин, що підтверджується протоколами судових засідання по справі, а тому, беручи до уваги рівень складності справи та час, необхідний для підготовки до судового засідання, грошовою сумою, яка б відповідала критерію розумності та співмірності за надані послуги є 2 000,00 гривень, за кожне судове засідання.
Загальний розмір витрат на участь у судових засіданнях, який би на думку суду відповідав критерію співмірності, розумності та допустимості становить 9 000,00 гривень.
Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку що загальних розмір витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципі співмірності та розумності повинен бути у розмірі 16 500,00 гривень.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить стягнути понесені судові витрати з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до норм чинного законодавства та сталої судової практики судові витрати стягуються з співвідповідачів в рівних частках.
Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову (задоволено 1/2 позивних вимог), витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення зі співвідповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у загальному розмірі 8 250,00 гривень.
Враховуючи, що у справі беруть участь п`ять співвідповідачів, зазначена сума підлягає стягненню з кожного із співвідповідачів у рівному розмірі.
Таким чином, з кожного співвідповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 650,00 гривень, що становить одну п`яту від загальної суми витрат, яка підлягає компенсації (8 250,00 гривень / 5).
Щодо суми сплаченого судового збору.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача також просить стягнути з співвідповідачів суму сплаченого судового збору.
Відповідно до платіжної інструкції від 18.08.2025 №9388-2501-0078-8188 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частка задоволених позовних вимог 1/2). Таким чином, компенсації підлягає 1 211,20 гривень судового збору (2 422,40 гривень / 2).
Оскільки у справі є п`ять співвідповідачів, зазначена сума підлягає стягненню з них у рівних частках. Відтак з кожного співвідповідача на користь позивача підлягає стягненню 242,24 гривень судового збору (1 211,20 гривень / 5).
Однак, як вбачається з відповіді ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 28.08.2025 №5188/17548 ОСОБА_6 народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на момент винесення цього рішення є малолітньою особою. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що судові витрати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 слід віднести на рахунок батька – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Отже, враховуючи критерії розумності та співмірності, а також факт задоволення позовної заяви частково (частка задоволених позовних вимог 1/2), на користь позивача підлягає стягненню суму у розмірі:
- з ОСОБА_2 – 1 892,24 гривень (1 650,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу + 242,24 гривень сплаченого судового збору);
- з ОСОБА_3 – 3 784,48 гривень (1 650,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу + 242,24 гривень сплаченого судового збору + 1 650,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_6 + 242,24 гривень сплаченого судового збору ОСОБА_4 );
- з ОСОБА_4 – 1 892,24 гривень (1 650,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу + 242,24 гривень сплаченого судового збору);
- з ОСОБА_6 – 0,00 гривень, оскільки він є малолітньою особою, а його частина витрат підлягає стягненню з його батька – ОСОБА_3 .
- з ОСОБА_5 – 1 892,24 гривень (1 650,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу + 242,24 гривень сплаченого судового збору).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок та суму сплаченого судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.
Стягнути з – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 300 (три тисячі триста) гривень 00 (нуль) копійок та суму сплаченого судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.
Стягнути з – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок та суму сплаченого судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.
Стягнути з – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок та суму сплаченого судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.
У задоволенні інших позовних вимог – відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст додаткового рішення складено та підписано 30 червня 2026 року.

Суддя         Косіцина В.В.