РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/5378/26
провадження № 2/521/4944/26

11 червня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді Михайлюка O.A.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 18.04.2023 року відповідач уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №500764416.
Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №500764416 у розмірі 285307 (двісті вісімдесят п`ять тисяч триста сім) гривень 11 (одинадцять) копійок, стягнути суму сплаченого судового збору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, відповідно до якої просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник подав до суду відзив на позов та заяву, відповідно до яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути за відсутності сторони відповідача.
Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022 року, вирішено змінити найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».
Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 року Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»).
Позивач в обґрунтування вимог посилається на укладення 18.04.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа -Банк» угоди про надання споживчого кредиту №500764416. В якості доказів позивачем разом з позовом надано оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500764416, акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500764416, паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. 
Позивач в позові стверджує, що Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту, а відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 285307 (двісті вісімдесят п`ять тисяч триста сім) гривень 11 (одинадцять) копійок.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми до стягнення з відповідача загальна сума заборгованості з 18.04.2023 року станом на 14.01.2026 року складає 285307,11 грн., з яких 224 505,07 грн – заборгованість по тілу кредиту, 48 841,13 грн – заборгованість по відсотках, 11 960,91 грн заборгованість по комісії.
Сторона відповідача у відзиві на позов вказує, що заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором №500764416 від 18.04.2023 року у період з 18.04.2023 року по 08.08.2023 року у розмірі 234 236,63 грн. вже була предметом розгляду цивільної справи №521/7763/24, у зв`язку з чим провадження у даній справі в частині вимог про стягнення з відповідачки заборгованості у період з 18.04.2023 року по 08.08.2023 року у розмірі 234 236,63 грн – підлягає закриттю. Представник відповідача також вказує, що позивач протиправно нарахував відсотки за користування кредитом з 08.08.2023 року по 14.01.2026 року, оскільки позивач вже направляв 07.07.2023 року досудовому вимогу про дострокове погашення відповідачці за даним кредитом, а також 14.05.2024 року пред`являв позовну вимогу про стягнення заборгованості, відсотки за користування кредитом не могли бути нараховані з 08.08.2023 року.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що у провадженні Хаджибейського районного суду м. Одеси перебувала справа №521/7763/24 за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500764416 від 18.04.2023 року, укладеного з АТ «Альфа Банк» за період з 18.04.2023 по 08.08.2023 року у розмірі 234 236,63 грн. 
Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 19.09.2024 року у справі №521/7763/24 у задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Рішення набрало законної сили 21.10.2024 року.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку, що заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором № 500764416 від 18.04.2023 року у період з 18.04.2023 року по 08.08.2023 року у розмірі 234 236,63 грн вже була предметом розгляду цивільної справи №521/7763/24, є рішення суду, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому провадження у даній справі в частині вимог про стягнення з відповідачки заборгованості у період з 18.04.2023 року по 08.08.2023 року у розмірі 234 236,63 грн – підлягає закриттю.
Щодо нарахування відсотків у період з 08.08.2023 року по 14.01.2026 року суд зазначає наступне.
Розглядаючи справу №910/4518/16, Велика Палата визначила, що розуміється під поняттям «користування кредитом». Так, на думку колегії, це певний період часу погоджений сторонами кредитного договору відповідно до якого позичальник отримує право за плату правомірно не сплачувати кредитору в повному обсязі борг протягом певного часу і такі проценти врегульовуються положеннями статті 1048 ЦК України. Відповідні очікування позичальника на певний період отримати кошти та не повертати їх відразу, а в замін очікування кредитора відмовитися від негайної вимоги повернення коштів за плату у вигляді процентів від суми закріплюються сторонами у підписаному кредитному договорі. Разом з тим, якщо закінчився строк кредитування чи кредитор пред`явив вимогу про дострокове повернення усієї суми заборгованості у порядку передбаченому статтею 1050 ЦК України, то позичальник не отримує від кредитора блага у випадку відстрочення погашення кредиту, а тому і не повинен сплачувати проценти передбачені статтею 1048 ЦК України. У свою чергу очікування кредитора на отримання плати за кредит поза межами домовленостей з відстрочення платежу/платежів не можуть вважатися легітимними так як кредитор може зловживати своїми правами та затягувати з поверненням кредиту в примусовому порядку, щоб отримати більшу винагороду за свої послуг. Обов`язок позичальника сплачувати проценти за статтею 1048 ЦК України після закінчення строку кредитування порушить баланс інтересів так як він не буде кореспондувати жодному праву кредитодавця. 
Таким чином, фактично Велика Палата Верховного Суду погодилася зі своїми попередніми висновками, що після закінчення строку кредитування чи ініціювання проценти передбачені статтею 1048 ЦК України припиняється. Натомість невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту у терміни визначені договором є підставою для притягнення до відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Тобто, з моменту пред`явлення досудової вимоги про повне дострокове погашення заборгованості кредитор втрачає право нараховувати відсотки за користування кредитом, адже строк кредитування в такому випадку закінчується разом із пред`явленням відповідної вимоги. 
Як вбачається з розрахунку позивача, у період з 08.08.2023 року по 14.01.2026 року останнім було нараховано 51 070,48 грн заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом та комісії.
Однак, судом встановлено, що АТ «Сенс Банк» вже зверталося до суду із позовними вимогами до відповідачки про стягнення заборгованості за тим самим кредитним договором, що і у даній справі. Перший позов, який розглянутий у справі №521/7763/24 було подано 14.05.2024 року, досудову вимогу направлено 07.07.2023 року зі строком виконання до 07.08.2023 року. 
Таким чином, з 08.08.2023 року позивач не мав права нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитом, оскільки строк такого користування закінчився 07.08.2023 року. 
Також судом встановлено, що надані позивачем паспорт споживчого кредиту, оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500764416 не містить підписів відповідачки, що свідчить про недоведеність обставини укладання між сторонами договору кредиту.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що стягнення заборгованості у частині позовних вимог про стягнення 51 070,48 грн заборгованості підлягає залишенню без задоволення через незаконне нарахування.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 77, 78, 81, 89, 141, 255, 265, 279, 354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у період з 18.04.2023 року по 08.08.2023 року у розмірі 234 236,63 грн. –закрити.
В задоволенні решти вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк
11.06.26