ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/16291/25 пров. № А/857/44346/25 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» про ухвалення додаткового судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги Львівської митниці на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 у справі №380/16291/25 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» (далі – ТОВ«ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС») про відмову від позову та закриття провадження у справі було задоволено частково. Прийнято відмову від позову ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» та закрито провадження у справі за його позовом до Львівської митниці про скасування рішення щодо класифікації товарів. Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» 2422,40 грн сплаченого судового збору, 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 1850 грн витрат за переклад документів. 
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 апеляційну скаргу Львівської митниці задоволено частково.
Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 
У задоволення решти вимог ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та переклад документів відмовлено.
17.02.2026 ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» подало апеляційному суду заяву про ухвалення додаткової постанови, у якій просило стягнути на користь заявника судові витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці.
19.02.2026 Львівська митниця подала апеляційному суду заперечення на заяву про ухвалення додаткової постанови, у яких просила відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України заява розглядається у порядку письмового провадження.
Вирішуючи по суті вимоги заяви ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Питання судових витрат під час розгляду та вирішення адміністративної справи регламентовано статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Приписами частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, вказаною нормою передбачено можливість стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, не всіх понесених протилежною стороною судових витрат, а лише тих, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Приписами частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» подало до суду відзив на апеляційну скаргу від 30.10.2025, у якому, зокрема, просило стягнути з Львівської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції в розмірі 6000 грн. До відзиву позивачем долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги від 30.10.2025 та рахунок №29-10-1 від 29.10.2025, відповідно до якого вартість наданої правової допомоги складає 6000 грн. 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відтак, апеляційний суд вважає за доречне врахувати правову позицію, викладену Європейським судом з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (рішення від 23.01.2014, заява № 19336/04, п. 269), де оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, Суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30).
У пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01) Європейський суд з прав людини вказував, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. 
Окрім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналізуючи надані ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» докази на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до рахунку №29-10-1 від 29.10.2025 вартість наданої правової допомоги Адвокатським бюро "Олег Зудінов та партнери" складає 6000 грн. Так, правнича допомога згідно із договором від 16.07.2025 №07/25-44488048 полягала у складанні відзиву на апеляційну скаргу (три години вартістю 2000 грн за одну годину).
На думку апеляційного суду, зазначена вартість виконаних робіт є значно завищеною з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, адвокат Зудінов О.О. представляв інтереси позивача під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, а тому був обізнаний з матеріалами справи. Відзив на апеляційну скаргу у своїй основі ґрунтується на доводах, викладених у заяві про відмову від позову та закриття провадження в адміністративній справі, у частині стягнення витрат на правничу допомогу.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, з урахуванням наведених правових норм та встановлених фактичних обставин, обґрунтованим та достатнім буде розмір відшкодування ТОВ «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи адвокатом Зудіновим О.О. у сумі 1000 грн, які слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці. 

Керуючись статтями 241, 243, 252, 311, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» (ЄДРПОУ 44488048) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (ЄДРПОУ 43971343) 1000 (одну тисячу) грн 00 коп судових витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар