ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/190/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Андрусенко О. О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у призначенні одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого, оформленої у вигляді постанови про відмову у здійсненні страхових виплат за №3001-76041731/3001-76041731-2025-4 від 25.07.2025 року та скасувати вказану постанову; зобов`язання призначити одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому розділом IX Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 року №4-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.03.2024 року за 353/41698 (далі – Порядок №4-1).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача – ОСОБА_2 , у зв`язку із чим позивач ОСОБА_1 05.08.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області щодо призначення страхових виплат в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 . Листом від 09.08.2024 відповідач повідомив про відсутність документів, що підтверджують право позивачки на призначення відповідних виплат як непрацездатній особі, яка на день смерті потерпілого мала право на утримання від нього. Також було роз`яснено, що призначення таких виплат можливе після надання судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні померлого.
В подальшому, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2025 у справі №161/20796/24 встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її померлого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті ОСОБА_2 .
Після отримання зазначеного рішення, 17.07.2025 позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення страхових виплат, додавши відповідне судове рішення. Проте листом від 17.09.2025 їй було відмовлено у призначенні таких виплат. Відмова мотивована тим, що, що 05.08.2024 за призначенням страхових виплат звернулася дружина померлого та ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_3 одноразової допомоги сім`ї загиблого, одноразової страхової виплати кожній особі, яка має право на виплату (в разі втрати годувальника) та з 27.04.2024 щомісячної страхової виплати особам, які мають право в разі смерті потерпілого ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Крім того, пенсійний орган звернув увагу на пункт 5 розділу ІХ Порядку №4-1, відповідно до якого якщо після призначення одноразової допомоги за її отриманням звертаються інші особи, які мають на це право, питання розподілу одноразової допомоги вирішується ними за домовленістю з особами, які отримали таку допомогу, або у судовому порядку.
Крім того, ГУ ПФУ у Волинській області прийняло постанову про відмову у здійсненні страхових виплат від 25.07.2025 №3001-76041731/3001-76041731-2025-5.
Позивач не погоджується із зазначеним рішенням про відмову у здійсненні страхових виплат, вважаючи його протиправним та таким, що порушує її права та законні інтереси. Свою позицію вона обґрунтовує тим, що є непрацюючою особою, досягла пенсійного віку та на момент смерті сина мала право на його утримання, що підтверджено відповідним судовим рішенням. При цьому позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення страхових виплат ще до прийняття відповідачем рішення про призначення таких виплат дружині померлого - ОСОБА_3 . Відтак, на думку позивачки, посилання відповідача на пункт 5 розділу ІХ Порядку № 4-1 є безпідставним, а застосування цієї норми у спірних правовідносинах призвело до необґрунтованого звуження її прав та законних інтересів.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив, у задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що 17.07.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого, додавши рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.02.2025 про встановлення факту перебування на утриманні померлого сина. Водночас ще 05.08.2024 із заявою про призначення страхових виплат звернулася дружина померлого, за результатами чого було призначено одноразову допомогу сім`ї загиблого, одноразові страхові виплати особам, які мають на це право, а також щомісячні страхові виплати дітям померлого. Відповідно до пункту 5 розділу IX Порядку № 4-1, у разі звернення інших осіб після призначення одноразової допомоги питання її розподілу вирішується за домовленістю сторін або в судовому порядку. З огляду на викладене, за результатами розгляду заяви позивача від 17.07.2025 відповідачем правомірно прийнято постанову про відмову у здійсненні страхових виплат від 25.07.2025 №3001-76041731/3001-76041731-2025-5.
Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть від 30.04.2024 серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 23.04.2024 о 00 год 30 хв. від 11.07.2024 у ТзОВ «Вест Вей» встановлено, що, зокрема, ОСОБА_2 помер внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом.
Листом від 09.08.2024 №0300-0312-8/47583, у відповідь на звернення від 05.08.2024 №50138 щодо призначення страхових виплат в разі смерті потерпілого, ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про відсутність документів, що підтверджують право позивачки на призначення відповідних виплат як непрацездатній особі, яка на день смерті потерпілого мала право на утримання від нього. Також було роз`яснено, що призначення таких виплат можливе після надання судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні померлого.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2025 у справі №161/20796/24 встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її померлого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті ОСОБА_2 .
Листом від 17.09.2025, у відповідь на звернення (від 20.08.2025 вх. №11159/С-0300-25) щодо призначення страхових виплат в разі смерті потерпілого, ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що 05.08.2024 за призначенням страхових виплат звернулася дружина померлого та ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_3 одноразової допомоги сім`ї загиблого, одноразової страхової виплати кожній особі, яка має право на виплату (в разі втрати годувальника) та з 27.04.2024 щомісячної страхової виплати особам, які мають право в разі смерті потерпілого ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Крім того, пенсійний орган звернув увагу на пункт 5 розділу ІХ Порядку №4-1, відповідно до якого якщо після призначення одноразової допомоги за її отриманням звертаються інші особи, які мають на це право, питання розподілу одноразової допомоги вирішується ними за домовленістю з особами, які отримали таку допомогу, або у судовому порядку.
25.07.2025 ГУ ПФУ у Волинській області прийняло постанову №3001-76041731/3001-76041731-2025-5, якою відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг, оскільки відсутня інформація, що підтверджує право на страхову виплату (документи).
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1105-ХІV).
Частиною першою статті 4 Закону №1105-XIV передбачено, що уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.
Основними завданнями уповноваженого органу управління та його територіальних органів, зокрема, є здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону (пункт 2 частини першої статті 5 Закону №1105-XIV).
Згідно з частиною першою статті 30 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про охорону праці» (частина друга статті 30 Закону №1105-XIV).
Відповідно до частини третьої статті 30 Закону №1105-XIV підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Пунктом 2 частини сьомої статті 30 Закону №1105-XIV передбачено, що страхові виплати складаються з страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).
Згідно з частиною першою статті 35 Закону №1105-XIV у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання, а також дитина, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.
Відповідно до частини другої статті 35 Закону №1105-XIV непрацездатними особами, передбаченими частиною першою цієї статті, є:
1) діти, які не досягли 18 років;
2) повнолітні діти, які є здобувачами освіти за денною формою навчання (у тому числі у період між завершенням навчання в одному закладі освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим освітньо-кваліфікаційним рівнем, за умови що такий період не перевищує чотири місяці), - до закінчення ними навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років, або визнані особами з інвалідністю з дитинства;
3) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють;
4) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності.
Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один із батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку (частина третя статті 35 Закону №1105-XIV).
Частиною п`ятою статті 36 Закону №1105-XIV встановлено також, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються:
1) одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату;
2) одноразова страхова виплата кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, а також його дитині, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.
З викладеного висновується, що у разі смерті потерпілого законодавець встановив коло осіб, які мають право на щомісячні страхові виплати, та осіб, які мають право на отримання одноразових страхових виплат сім`ї, а саме: допомоги сім`ї потерпілого (виплачується сукупно на сім`ю потерпілого) та страхової виплати (виплачується особам, які мали право на одержання утримання від потерпілого, а також на дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого).
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №1105-XIV для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління заяву (у паперовій або електронній формі) про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України. Заява в електронній формі подається через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.
За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник.
Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.
Приписами частини другої статті 37 Закону №1105-XIV визначено, що територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі поданої в електронній або паперовій формі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:
1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;
2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;
3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;
4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;
5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;
6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;
7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;
8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;
9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;
10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до частини статті 37 Закону №1105-XIV потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.
Стаття 38 Закону №1105-XIV встановлює порядок розгляду справи про страхові виплати, згідно з якою територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі поданої в електронній або паперовій формі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів (частина 1).
Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів (частина 2).
Підстави відмови у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг передбачені статтею 39 Закону №1105-XIV, згідно з якою уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо:
1) потерпілий вчиняв дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання рекомендацій лікаря), що сприяли настанню страхового випадку;
2) роботодавець, інші органи, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілий надали уповноваженому органу управління завідомо неправдиві відомості про страховий випадок;
3) застрахована особа вчинила умисне кримінальне правопорушення, що призвело до настання страхового випадку (частина 1).
Уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованій особі, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом (частина 2).
Пунктом 4 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.09.2022 №2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування України діють до затвердження відповідних рішень Пенсійним фондом України.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 №4-1 затверджено Порядок призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, який набрав чинності 21.03.2024 (далі - Порядок №4-1).
Згідно з пунктом 1 Розділу І Порядку №4-1 Порядок визначає механізм призначення, перерахування та здійснення таких страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, зокрема, страхові виплати в разі смерті потерпілого.
Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку №4-1 передбачено, що заява разом з документами, необхідними для призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат подається для призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат за формою згідно з додатками 1, 2 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Порядку №4-1 незалежно від виду страхової виплати, щодо якої звертається особа, під час подання заяви особа надає:
паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України);
свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України) у разі призначення виплат на дитину;
документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).
Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі в електронній формі.
Інформація, що міститься в державних електронних інформаційних ресурсах, отримується шляхом електронної інформаційної взаємодії або направлення запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.
Електронна інформаційна взаємодія здійснюється засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.
Згідно з пунктом 1 Розділу ІХ Порядку №4-1 у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання виплачуються такі страхові виплати:
одноразова допомога сім`ї потерпілого;
одноразова страхова виплата кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, а також його дитині, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого;
щомісячна страхова виплата особам, які втратили годувальника.
Відповідно до пункту 2 Розділу ІХ Порядку №4-1 право на страхові виплати в разі смерті потерпілого мають непрацездатні особи, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання, а також дитина, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.
Непрацездатними особами, передбаченими абзацом першим цього пункту, є:
діти, які не досягли 18 років;
повнолітні діти, які є здобувачами освіти за денною формою навчання (у тому числі у період між завершенням навчання в одному закладі освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим освітньо-кваліфікаційним рівнем, за умови, що такий період не перевищує чотири місяці),- до закінчення ними навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років, або визнані особами з інвалідністю з дитинства;
особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють;
особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності.
Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один із батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.
Пунктом 3 Розділу ІХ Порядку №4-1 передбачено, що для призначення страхових виплат у разі смерті потерпілого особи, які мають право на такі виплати, подають в електронній формі засобами Порталу Дія (за наявності технічної можливості) або веб-порталу Пенсійного фонду до органу, що призначає страхову виплату, заяву за формою відповідно до додатка 2 до цього Порядку. Заява може бути подана у формі паперового документа.
Особи, які мають право на виплати у разі смерті потерпілого, мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.
Органом, що призначає страхову виплату, до електронної справи про страхові виплати додаються:
акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України;
виписка з акта огляду МСЕК про встановлення причинного зв`язку з травмою або захворюванням, отриманим на виробництві (у разі наявності);
довідка про розмір середньої заробітної плати перед настанням страхового випадку;
надані заявником документи, що підтверджують смерть потерпілого, родинні стосунки та право на одержання утримання від потерпілого.
Згідно з пунктом 5 Розділу ІХ Порядку №4-1 одноразова допомога сім`ї призначається і виплачується органами, що призначають страхові виплати, в рівних частинах особам, які мають право на виплату та звернулися із заявою (заявами).
Заява подається особою, яка має право на виплати. За малолітніх або неповнолітніх осіб, недієздатних осіб, осіб, дієздатність яких обмежено, заява подається законними представниками (батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками, представниками закладів (органів опіки та піклування), які виконують функції опікунів чи піклувальників), із пред`явленням документів, що посвідчують родинні зв`язки (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо) чи повноваження.
Якщо після призначення одноразової допомоги за її отриманням звертаються інші особи, які мають на це право, питання розподілу одноразової допомоги вирішується ними за домовленістю з особами, які отримали таку допомогу, або у судовому порядку.
З матеріалів справи видно, що первинна відмова відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги фактично зводилась до відсутності підтвердження належності позивачки до кола осіб, які мають право на таку виплату, зокрема через недоведеність факту її перебування на утриманні померлого сина.
Разом з тим, після набрання законної сили рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2025 у справі №161/20796/24, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її померлого сина на момент його смерті, зазначена обставина вважається доведеною та не підлягає повторному доказуванню відповідно до вимог процесуального законодавства.
Отже, на момент повторного звернення позивачки 17.07.2025 до відповідача із заявою про призначення страхових виплат, у неї були наявні всі необхідні правові підстави для визнання її особою, яка має право на відповідні виплати як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини п`ятої статті 36 Закону №1105-XIV одноразова допомога сім`ї потерпілого є єдиною сумою, яка підлягає розподілу між усіма особами, що мають на неї право. При цьому пунктом 5 Розділу ІХ Порядку №4-1 передбачено механізм врегулювання ситуації, коли після призначення допомоги за її отриманням звертаються інші особи.
Разом з тим, застосування зазначеної норми не може бути підставою для повної відмови у призначенні виплати особі, яка довела наявність у неї права на таку виплату. Вказана норма регулює саме порядок розподілу вже призначеної допомоги, а не встановлює підстави для відмови у її призначенні.
Фактично відповідач, посилаючись на пункт 5 Розділу ІХ Порядку №4-1, ухилився від виконання обов`язку щодо призначення позивачці належної їй частки одноразової допомоги, що суперечить вимогам Закону №1105-XIV.
Крім того, суд встановив, що позивач звернулася із первинною заявою про призначення страхових виплат ще 05.08.2024, тобто одночасно з іншими членами сім`ї померлого, однак не змогла надати необхідний документ - судове рішення про перебування на утриманні, отримання якого об`єктивно потребувало часу. Така обставина не може позбавляти її права на отримання страхових виплат.
Суд виходить із того, що право на страхові виплати в разі смерті потерпілого виникає у кожної особи, яка входить до кола визначених законом отримувачів, за умови підтвердження відповідного юридичного факту. Таке право є самостійним і не ставиться у залежність від черговості звернення інших осіб, а механізм, передбачений пунктом 5 розділу ІХ Порядку №4-1, регулює виключно порядок розподілу вже призначеної одноразової допомоги, а не встановлює додаткові підстави для відмови у її призначенні.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової допомоги як член сім`ї потерпілого, передбаченої частиною п`ятою статті 36 Закону №1105-ХІV, а тому відмова відповідача у призначенні такої соціальної виплати є протиправною.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною та скасування постанови ГУ ПФУ у Волинській області від 25.07.2025 №3001-76041731/3001-76041731-2025-5 (оскільки саме постановою відмовлено у призначенні страхових виплат) про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому розділом IX Порядку №4-1.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг від 25.07.2025 №3001-76041731/3001-76041731-2025-5.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому розділом IX Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 року №4-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.03.2024 року за 353/41698.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна грн 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 13358826).

Суддя О. О. Андрусенко