ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 420/8806/25
адміністративне провадження № К/990/20542/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Бившевої Л.І., 

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу №420/8806/25
за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року (головуючий суддя Голуб В.А., судді: Осіпов Ю.В., Скрипченко В.О.),
В С Т А Н О В И В :
У березні 2025 року Головне управління ДПС в Одеській області (далі - позивач, контролюючий орган) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» (далі - відповідач, Підприємство), в якому просило надати дозвіл на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН», що перебуває у податковій заставі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року позов задоволено.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Підприємство подало апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року було залишено без руху у зв`язку з недоданням до неї документу про сплату судового збору в сумі 36 336,00 грн.
На виконання вимог суду відповідач надіслав платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 3633,60 грн та зауважив, що відповідно до приписів статті 4 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі становить 3633,60 грн. 
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 квітня 2026 року продовжив Підприємству строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів та вказав, що спір у справі є майновим і сума позову складає 7961552,38 грн, а відтак за подання апеляційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі 36336,00 грн. З урахуванням сплати 3633,60 грн, відповідачеві необхідно доплатити судовий збір у розмірі 32702,40 грн. 
У зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору у належному розмірі, П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28 квітня 2026 року повернув апеляційну скаргу Підприємства особі, яка її подала. 
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 28 квітня 2026 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить таке судове рішення скасувати й направити справу до цього ж суду для продовження розгляду, вказуючи, що апеляційний суд припустився помилки, обрахувавши належний до сплати розмір судового збору як за вимогу майнового характеру, тоді як спір у даній справі є немайновим і відповідач сплатив правильний, на його думку, розмір такого збору (3633,60 грн). 
Позивач своїм правом на подання письмового відзиву на касаційну скаргу не скористався.
Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 6 частини 3 статті 2 КАС України встановлено, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
За змістом пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Виходячи з приписів частини 2 статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, які передбачають в такому випадку залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (частина 3 статті 169 КАС України).
Позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини 4 статті 169 КАС України).
Як вже вказувалось в цій постанові, П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 березня 2026 року залишив апеляційну скаргу відповідача без руху у зв`язку з недоданням до неї документа про сплату судового збору, а ухвалою від 28 квітня 2026 року повернув апеляційну скаргу особі, що її подала, на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.
При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спір у даній справі носить майновий характер, а тому, беручи до уваги положення підпунктів 1 та 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674) та розмір податкового боргу Підприємства - 7961552,38 грн, прийшов до висновку, що за подання останнім апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір в сумі 36336,00грн.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон №3674, згідно із підпунктами 1 та 2 пункту 3 частини 2 статті 4 якого за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; разом з тим, за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В той же час, звернені до суду вимоги, безпосереднім наслідком розгляду та вирішення яких є зміна складу майна позивача, є майновими.
До позовних же заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.
Як свідчать матеріали справи та вже вказувалось в цій постанові, звертаючись до суду з позовом, контролюючий орган просив надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Відтак, з огляду на правову природу спору у даній справі, рішення суду за наслідками розв`язання якого не матиме як такого безпосереднього впливу на майновий стан відповідача, касаційний суд вважає, що позивачем при поданні апеляційної скарги було правильно сплачено судовий збір, виходячи з немайнового характеру спору та з урахуванням частини 3 статті 4 Закону №3674 (при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).
До того ж, суд апеляційної інстанції, констатуючи, що спір у даній справі є майновим, жодних мотивів, за яких він прийшов до такого висновку, не навів.
Згідно із частинами 1 - 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Однак, враховуючи викладене вище, ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року не відповідає зазначеним законодавчим вимогам, а тому у відповідності до приписів частини 1 статті 353 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» задовольнити.
Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко В.В. Хохуляк   Л.І. Бившева