ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 квітня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 734/616/22
Головуючий у першій інстанції – Домашенко Ю. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/718/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів – Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,
із секретарем: Герасименко Ю.О.,-

учасники справи:
стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», 
боржник: ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», -

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2025 року про заміну сторони стягувача у виконавчому листі,-

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (далі – ТОВ «Свеа фінанс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, просило замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» (далі по тексту – ТОВ «Будинок комфорту») у справі №734/616/22 на правонаступника ТОВ «Свеа фінанс».
Заяву обґрунтовувало тим, що Козелецьким районним судом Чернігівської області ухвалено рішення у справі №734/616/22 за позовом ТОВ «Будинок комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна №1144200821012 від 21.08.2020.
Заявник зазначав, що відповідно до договору факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 ТОВ «Будинок комфорту» відступило право вимоги за договором №1144200821012 від 12.08.2020 новому кредитору ТОВ «Росвен інвест Україна», яке у подальшому змінило назву на ТОВ «Свеа фінанс».
ТОВ «Будинок комфорту» виконавчих документів по боржнику заявнику не передавав, інформація щодо видачі виконавчих листів у останнього відсутня. За даними АСВП відкрите виконавче провадження про стягнення боргу з боржника у справі №734/616/22 відсутнє.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.12.2025 заяву ТОВ «Свеа фінанс» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі в справі №734/616/22 задоволено.
Замінено сторону стягувача з ТОВ «Будинок комфорту» на правонаступника – ТОВ «Свеа фінанс» у цивільній справі №734/616/22 за позовом ТОВ «Будинок комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна №1144200821012 від 21.08.2020.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача на правонаступника, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд не перевірив чи передано право вимоги саме за рішенням суду, а не лише за договором, чи відповідає обсяг переданих прав остаточному рішенню апеляційного суду та чи надано боржнику належні докази переходу права вимоги.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, про розгляд справи 21.04.2026 повідомлені належним чином.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.02.2026 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в приміщенні Чернігівського апеляційного суду на 15:00 24.03.2026.
23.03.2026 на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення судового засідання не скріплена ЕЦП. Аналогічна заява надійшла до апеляційного суду поштовим зв`язком 25.03.2026.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 24.03.2026 у справі оголошено перерву до 09:00 21.04.2026.
Судові повістки про виклик до суду ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Свеа фінанс» доставлені в їх електронні кабінети у системі ЄСІТС 26.03.2026.
Судова кореспонденція з судовою повісткою за зазначено скаржницею в апеляційній скарзі адресою повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а за змістом п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12.12.2018 у справі №752/11896/17 (провадження №14-507цс18), від 12.02.2019 у справі №906/142/18 (провадження №12-233гс18), а також у постановах Верховного Суду: від 27.02.2020 у справі №814/1469/17 (провадження №К/9901/28703/19), від 01.04.2021 у справі №826/20408/14 (провадження №К/9901/16143/20), від 10.11.2021 у справі №756/2137/20 (провадження №61-3782св21) та інших.
За викладених обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву ТОВ «Свеа фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Свеа фінанс» набуло права грошової вимоги за договором оренди майна №1144200821012 від 21.08.2020, у зв`язку з чим необхідно замінити сторону стягувача з ТОВ «Будинок Комфорту» на правонаступника – ТОВ «Свеа фінанс» у цивільній справі №734/616/22 за позовом ТОВ «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна №1144200821012 від 21.08.2020.
Однак погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд з огляду на наступне.

Судом у справі встановлено, що у травні 2022 року ТОВ «Будинок комфорту» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 111 920,40 грн за договором №1144200821012 оренди майна з правом викупу від 21.08.2020.
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.03.2023 позов ТОВ «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок Комфорту» заборгованість у розмірі 54 441,91 грн та судовий збір у розмірі 1 206,84 грн.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 25.04.2024 рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.03.2023 змінено - зменшено суму стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок Комфорту» заборгованості за договором оренди майна з правом викупу №1144200821012 від 21.08.2020 з 54 441,90 грн до 49 496,58 грн та зменшено розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок Комфорту» судового збору з 1 206,84 грн до 1 097,10 грн.
В іншій частині рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.03.2023 залишено без змін.
Виконавчі листи у справі №734/616/22 не видавалися.

03.07.2023 між ТОВ «Будинок Комфорту» (клієнт) і ТОВ «Росвен інвест Україна» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого клієнт відступив (передав) фактору права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта та сплатив клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціна договору у порядку та у строки встановлені цим договором (т. 2 а.с. 3-6).
Пунктами 1.1, 2.3, 3.1.3, 4.1, 4.2, 5.1 договору факторингу встановлено наступне.
Права вимоги – всі права грошової вимоги (боргових зобов`язань) клієнта за договорами оренди до боржників щодо погашення заборгованостей, яки виникли на підставі договорів оренди, в тому числі і за договорами забезпечення, якщо такі наявні (поруки, застави, іпотеки) виконання зобов`язань за договорами оренди не підтверджується документацією, а також усі інші права вимоги за договорами, які клієнтом відступаються факторові за цим договором.
Реєстр боржників на паперовому носії (з основною інформацією за договорами оренди) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. Реєстр боржників у формі електронного документа передається клієнтом фактору на електронному носії (з додатковою інформацією за договорами оренди) і повинен повністю відповідати реєстру боржників на паперовому носії, підписаному сторонами.
Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у клієнта на момент переходу цих прав та передбачені цим договором.
Сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 7 200 000 грн.
Фактор сплачує клієнту фінансування шляхом перерахування клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена у п. 4.1 цього договору, на рахунок клієнта, вказаного в розділі 14 цього договору, у термін не пізніше 15.07.2023.
Клієнт зобов`язаний у день підписання цього договору передати фактору у формі електронного документа реєстр боржників за формою, встановленою у додатку №1 до цього договору, з усіма заповненими даними.
Відповідно до платіжної інструкції №9196 від 10.07.2023 ТОВ «Росвен інвест Україна» сплатило ТОВ «Будинок комфорту» 7 200 000 грн оплати фінансування згідно договору факторингу №01,02-28/23 від 03.07.2023 (т. 2 а.с. 8).
Рішенням єдиного учасника ТОВ ««Росвен інвест Україна» №1 від 25.03.2024 змінено назву (найменування) товариства – з «Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (т. 2 а.с. 9 зворот – 10).

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ч. 1 , 2 ст. 55 ЦПК України).
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.
Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/3411/14 та від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Вирішення питання про заміну учасника справи (сторони виконавчого провадження) здійснюється судом за результатами перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.
У постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 в справі №916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Підставою подання ТОВ «Свеа фінанс» заяви про заміну сторони стягувача є відступлення ТОВ «Будинок комфорту» прав вимоги, в тому числі, до ОСОБА_1 за договором №1144200821012 від 21.08.2020 новому кредитору ТОВ «Свеа фінанси» (до перейменування – ТОВ «Росвен інвест Україна») за договором факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Підставою для заміни сторони судового процесу або виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах .
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38).
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 Кодексу).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/8115/19 (910/13492/21) зазначено, що право вимоги, яка відступається (продається), може мати так звану номінальну вартість та реальну вартість. Номінальною вартістю права вимоги в такому разі є розмір самої вимоги, що відступається (продається) за відповідним договором відступлення. Реальна вартість права вимоги, як і будь-якого майна, формується з урахуванням ринкових умов, а саме попиту на такий вид вимоги, ліквідності такої вимоги, що залежить від імовірності її задоволення, зокрема, через наявність спору щодо вимоги або складний фінансовий стан боржника, а в процедурах банкрутства - через запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів, черговість задоволення таких вимог, недостатній обсяг ліквідної маси боржника для їх повного задоволення. Реальна вартість права вимоги має динамічний характер (може змінюватися в будь-який момент залежно від низки обставин), на відміну від номінальної вартості, яка визначається лише розміром самої вимоги кредитора до боржника.
Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18).
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що сторони договору відступлення права вимоги, зокрема договору купівлі-продажу права вимоги, мають право на власний розсуд визначити ціну, за якою право вимоги продається, з огляду на реальну вартість права вимоги, що відступається (продається), яка може бути як більшою, так і меншою за номінальну вартість такої вимоги.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі №911/3185/20, від 02.11.2021 у справі №905/306/17).

Апеляційний суд виходить з того, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження беззаперечного переходу прав кредитора до ТОВ «Свеа фінанс» відносно боржника ОСОБА_1 .
При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Дослідивши наданий заявником договір факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023, укладений між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (після перейменування – ТОВ «Свеа фінан»), апеляційний суд встановив наступне.
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору реєстр боржників – погоджений сторонами перелік боржників, їх договорів оренди, договорів забезпечення, права вимоги за якими відступаються за цим договором, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у клієнта, за формою, наведеною в додатку 1 до цього договору.
Разом з тим, судом встановлено, що договір факторингу №01.02-28/23 від 03.07.2023 поданий до суду не в повному обсязі. Так, позивачем не надано передбачених договором факторингу додатків (п. 1.1., 3.4., 5.8. договору факторингу), в тому числі, додаток 1, що позбавляє суд встановити форму реєстру боржників.
Реєстр боржників на паперовому носії (з основною інформацією за договорами оренди) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. Реєстр боржників у формі електронного документа передається клієнтом фактору на електронному носії (з додатковою інформацією за договорами оренди) і повинен повністю відповідати реєстру боржників на паперовому носії, підписаному сторонами (п. 2.3. договору факторингу).
За вимогами п. 5.1. договору факторингу клієнт зобов`язаний у день підписання цього договору передати факторові у формі електронного документа реєстр боржників за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, з усіма заповненими даними.
З наведеного слідує, що належним доказом наявності у переліку боржників відповідачки ОСОБА_1 , право грошової вимоги щодо якої відступається за договором факторингу, є саме реєстр боржників, який підписується сторонами, у паперовому вигляді, а також передається в електронному вигляді.
Суд зауважує, що для встановлення наявності підстав для задоволення заяви про заміну сторони стягувача необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. Водночас, апеляційний суд вважає, що наданий заявником витяг з реєстру боржників не обґрунтовує вимоги заявника з таких підстав.
Відповідно до п. 12 р. 11 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 №1000/5, витяг зі службового документа виготовляється, якщо немає необхідності виготовляти копію. Витяг оформлюється на загальному бланку установи із дотриманням таких вимог: у назві виду документа зазначається: «витяг з наказу», «витяг з протоколу»; відтворюється повністю вступна частина (якщо вона є) службового документа; з основної частини тексту документа виписується той пункт, інформація якого необхідна; відтворюється реквізит «Підпис» (без особистого підпису); проставляються відмітка про засвідчення копії та відбиток печатки служби діловодства.
Зі змісту витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 №01.02-28/23 вбачається, що він сформований представником ТОВ «Свеа фінанс» Романом Владко в односторонньому порядку, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (заявника або ж вказаного представника), шляхом довільного внесення до змісту документа відомостей про особу боржника, його персональних даних, номеру та дати договору оренди, дати закінчення договору та строку прострочення виконання зобов`язання, та не має будь-якої пов`язаності з реєстром боржників у паперовому чи електронному вигляді.
Колегія суддів звертає увагу, що у наданому витягу з реєстру боржників відсутня сума заборгованості ОСОБА_1 .
Наданий витяг з реєстру боржників не містить підписів клієнта та фактора, як сторін договору факторингу, а також їх печаток.
При цьому, як зазначалось вище, у матеріалах справи відсутній додаток 1, яким встановлена форма реєстру боржників, що унеможливлює установити відповідність за формою та змістом реєстру боржників, наявного у матеріалах справи, із передбаченим договором факторингу.
Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про те, що вказаний представник є працівником, службовою чи уповноваженою особою товариства та наділений повноваженнями, складати, формувати, засвідчувати, підписувати тощо документи, їх копії чи витяги.
Також колегія суддів зауважує, що у витягу з реєстру боржників вказано, що він підписаний Романом Владко КЕП, при цьому у матеріалах справи відсутній протокол перевірки кваліфікованого електронного підпису.
Разом з тим, відомості, що зазначені у витязі з реєстру боржників не підтверджені жодним іншим належним та допустимим доказом.
Таким чином, суд не бере до уваги як доказ - витяг з реєстру боржників за договором факторингу від 03.07.2023 №01.02-28/23, позаяк поданий документ не відповідає критеріям допустимості, достовірності та достатності.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заявником ТОВ «Свеа фінанс» не надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу поданої заяви про заміну сторони стягувача, а саме доказів наявності у нього права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором оренди майна №1144200821012 від 21.08.2020, за яким судовим рішенням у даній справі стягнуто заборгованість.
Ураховуючи вищезазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.12.2025 – скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Свеа фінанс».
Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 1, 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2025 року – скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» на користь ОСОБА_1 665 грн 60 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 квітня 2026 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко