Справа № 274/135/26
Провадження №  2/0274/65/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"28" квітня 2026 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І. Ю.,
з участю секретаря Айрапетян А. А.,
розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») , через підсистему «Електронний суд», звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 93655 від 21.11.2019 року у розмірі 7600,00 грн та судові витрати.
Короткий виклад доводів позивача
Позовну заяву ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» обґрунтовує тим, що 29.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» (ТОВ «ЗАЙМЕР») та ОСОБА_1 уклали електронний договір про надання фінансового кредиту №93655, за умовами якого позикодавець надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн, строком на 30 днів, процентна ставка стандартна 2% в день. 
28.10.2021 було укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, за умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги за договором №93655.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №93655. 
Відповідачка свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконує внаслідок у неї наявна заборгованість станом на 24.11.2025 сумі 7600,00, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 5600,00 грн - заборгованість за відсотками.
Відзив на позовну заяву позивачка не подавала, у адресованій суду письмовій заяві позовні вимоги визнала частково.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 10.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідачка на адресу суду надіслала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині тіла кредиту визнала, в частині відсотків визнала частково, крім того, просила зменшити розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що 21.11.2029 року ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 93655, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у сумі 2000,00 грн у безготівковій формі у національній валюті шляхом перерахування на банківський рахунок клієнта № НОМЕР_1 , строком на 30 днів, тобто до 29.12.2019, процентна ставка фіксована та становить 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом НОМЕР_2 (а.с.16-17)
Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 93655 від 21.11.2019, який є невід`ємною частиною договору про надання споживчого кредиту встановлено графік розрахунків, де вказано, що строк, на який надано кредит становить 30 днів, сума кредиту 2000,00 грн, проценти за користування кредитом 1200,00 грн, фіксована процентна ставка 2 % за день, загальна вартість кредиту 3200,00 грн. Вказаний додаток підписаний ОСОБА_1 електронним підписом НОМЕР_2 (а.с. 17-18). 
Відповідно до інформаційної довідки від 17.12.2025 на виконання умов договору № 93655 від 21.11.2019 ОСОБА_1 було успішно зараховано на платіжну карту НОМЕР_1 кошти у розмірі 2000,00 грн, номер транзакції 27432-35614-79187 (а.с. 28).
З довідки ТОВ «ЗАЙМЕР» про ідентифікацію вбачається, що, відповідачка ідентифікована ТОВ «ЗАЙМЕР» як позичальник за укладеним договором № 93655 від 21.11.2019, оскільки акцептувала, підписавши 21.11.2019 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір ( KL2582) (а.с. 12).
28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, за умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права вимоги до боржників (а.с.19-22, 26).
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 вбачається, що ОСОБА_1 вказана у списку боржників за договором № 93655 за яким загальна сума заборгованості становить 7600,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2000,00 грн, заборгованість за відсотками – 5600,00 грн (а.с. 11).
25.11.2025 на адресу ОСОБА_1 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» була направлена вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором, у якій боржнику запропоновано протягом 30 днів з дати отримання вимоги на рахунок ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сплатити заборгованість за кредитним договором № 93655 від 21.11.2019 ТОВ у розмірі 7600,00 грн (а.с. 9).
Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 93655 від 21.11.2019 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» нарахувало заборгованість за період з 21.11.2019 до 24.11.2025 у розмірі 7600,00 грн, з яких: прострочене тіло – 2000,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками – 5600,00 грн (а.с. 10).
Застосовані норми права
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз доводів сторін, висновки суду
Оцінивши надані позивачем докази, встановивши зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-1383/2010) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання фінансового кредиту № 93655 укладений між первісним кредитором та відповідачкою у електронній формі та недійсним не визнавався.
Також долученими до позову доказами доведено, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є новим кредитором замість ТОВ «ЗАЙМЕР» за договором про надання фінансового кредиту № 93655 від 21.11.2019.
Відповідачка позовні вимоги в частині тіла кредиту визнала повністю, в частині відсотків визнає частково.
Визначаючи розмір боргу, який підлягає до стягнення, суд доходить таких висновків.
Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «ЗАЙМЕР» (первісний кредитор) покладені на нього зобов`язання за кредитним договором № 93655 виконало в повному обсязі, надавши 21.11.2019 відповідачці грошові кошти.
Із наданої позивачем виписки з особового рахунка за кредитним договором № 93655 (розрахунок заборгованості) вбачається, що відповідачка не сплатила заборгованість за простроченою сумою кредиту у сумі 2000,00 грн.
Отже, наявні підстави для стягнення боргу за сумою кредиту за кредитним договором № 93655 від 21.11.2019 у розмірі 2000,00 грн.
Щодо стягнення боргу за нарахованими процентами, суд зазначає, що позивач не обґрунтував у позовній заяві підстав нарахування боргу за процентами в розмірі 5600,00 грн.
За умовами договору, виходячи із суми наданого кредиту (2000,000 грн), процентної ставки (2% за кожен день корисутвання кредитом) та строку кредитування (30 днів), погодженого у графіку розрахунків за кредитом, розмір процентів складає 1200,00 грн. (п. 1.2 договору)
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18)).
Позивач не надав доказів про погодження іншого строку кредитування та не заявляв позовним вимог про стягнення процентів в порядку ст. 625 ЦК України.
До того ж, до позову не долучено розрахунку боргу, складеного первісним кредитором, щоб суд пересвідчився в правильності щоденного нарахування боргу.
Отже заявлена позивачем сума бору за процентами в розмірі 4400,00 грн (5600-1200) необґрунтована, а тому в цій частині в задоволенні позову суд відмовляє.
Всього суд стягує 3200,00 грн боргу, що включає 2000,00 грн боргу за наданим кредитом та 1200,00 грн процентів.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд частково задовольнив позов, із відповідачки на користь позивача слід стягнути 1019,96 грн сплаченого судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, із розрахунку 3200,00 х 2422,40: 7600,00
Вирішуючи питання про стягнення із відповідач на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу які позивач просить стягнути у розмірі 10500,00 грн, суд доходить таких висновків.
За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги, укладений 29.12.2023 між адвокатом Пархомчуком С. В. та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та додаткову угоду до нього (а.с.13-14, 15); акт про отримання правової допомоги від 20.04.2026 з переліком послуг, що входять до складу правничої допомоги: зустріч та консультацію щодо перспективи врегулювання кредитної заборгованості за договором № 93655 від 21.11.2019 – 2000,00 грн, складення та подання до суду позовної заяви - 5000 грн, інші клопотання, заяви до суду - 3000 грн, канцелярські витрати - 500 грн (а.с. 48); рахунок на оплату послуг адвоката та платіжна інструкція кредитового переказу коштів - 10 500 грн (правнича допомога згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023) (а.с. 50, 52), копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю серія КС №8096/10 (а.с. 30).
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частинами другою-третьою статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Так, суд ураховує, що згідно акта про отримання правової допомоги від 20.04.2016 на складання позовної заяви було витрачено 2 год та вартість цієї послуги становить 5000,00 грн, на зустріч та консультацію врегулювання спору у судовому порядку була витрачена 1 год та вартість цієї послуги становить 2000,00 грн, на складення клопотань/заяв до суду та інших процесуальних документів було витрачено 1,5 год та вартість цих послуг становить 3000,00 грн.
На переконання суду такі витрати не є в повній мірі обґрунтованими, оскільки клопотань представник позивача до суду не подавав, а розмір послуг за складання однотипної повної заяви – 5000 грн є явно завищеним. 
Тому, враховуючи складність справи, ціну позову, обсяг виконаної адвокатом роботи в контексті критерію реальності адвокатських витрат, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу та зважаючи на часткове задоволення позову, стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. 
Отже, всього слід стягнути із відповідачки 2019,96 грн судових витрат (1000+ 1019,96).
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 93655 від 21.11.2029 в розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 2019 гривень 96 копійок судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82, оф. 7, ЄДРПОУ 42228158;
відповідачка - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І. Ю. Хуторна