ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/441/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року (суддя 1-ї інстанції Новікова І.В.) в адміністративній справі №280/441/26 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: Запорізька митниця про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:
19.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який відмовляється вносити зміни до власної Постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020;
встановити порядок виконання судового рішення шляхом зобов`язання Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незгоду з бездіяльністю відповідача щодо невнесення змін (виправлення помилок) у постанові про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020 ВП №60954217 щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, оскільки строк примусового стягнення не настав, з підстав оскарження постанови.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача. Так постановою від 11.01.2020 р. ВП No 60954217 виконавець відкрив виконавче провадження з виконання документу, по якому строк оплати не настав. Також вирішив стягнути виконавчий збір у розмірі 4160,8грн (UAH) з особи, яка ще не стала боржником. Це і є помилками, і їх треба виправляти. 
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
Учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10.01.2020 до Дніпровського ВДВС від Запорізької митниці ДФС надійшла заява про примусове виконання рішення, а саме постанови в справі про порушення митних правил №0151/11200/19 про стягнення з громадянки ОСОБА_1 штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 41607,96 грн.
У постанові №0151/11200/19 дата набрання законної (юридичної) сили рішенням 07.12.2019 зазначена як “ 07.12.2019”.
11.01.2020 старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60954217 з примусового виконання постанови в справі про порушення митних правил №0151/11200/19.
08.01.2026 позивачка звернулася до відповідача з заявою, в якій просила виправити помилки в постанові про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020 ВП №60954217. Заява обґрунтована тим, що в постанові про відкриття виконавчого провадження наявні помилки щодо відкриття виконавчого провадження з виконання документу по якому строк оплати не настав; стягнення виконавчого збору у розмірі 4160,80 грн. з особи, яка ще не стала боржником.
Листом Дніпровського ВДВС від 13.01.2026 у задоволенні заяви позивачки було відмовлено.
Не погодившись з відмовою відповідача щодо у виправленні помилки у постанові від 11.01.2020 ВП №60954217, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про відсутність встановлених арифметичних і граматичних помилок, які можна виправити у постанові від 11.01.2020 ВП №60954217. Суд також прийняв до уваги, що на даний час постанова Запорізької митниці ДФС 26.11.2019 в справі про порушення митних правил №0151/11200/19 не скасована, відсутні докази на підтвердження того, що позивачкою вимоги виконавчого документа були виконані не пізніше 15 днів з дня залишення адміністративного позову без задоволення, щоб виключало здійснення виконавчого провадження.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно зі ст. 1 Закон №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Як свідчать встановлені обставини справи, у зв`язку із надходженням до Дніпровського ВДВС 10.01.2020 заяви про примусове виконання рішення - постанови в справі про порушення митних правил №0151/11200/19, державним виконавцем 11.01.2020 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60954217, в якій серед іншого вирішено питання про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 4160,80грн. 
Позивачка звертаючись до відповідача із заявою від 06.01.2026 просить виправити помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020 ВП № №60954217, а саме: щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, оскільки строк примусового стягнення не настав, з підстав оскарження постанови. 
Заява обґрунтована оскарженням позивачкою постанови в справі про порушення митних правил №0151/11200/19 від 26.11.2019. 
Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 74 Закону №1404-VIII, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Проте граматична помилка це помилка допущена особою при письмовому викладі постанови, яка не змінює його суті. Це неточність технічного характеру, яка виникла в процесі підготовки тексту рішення. Арифметична помилка — це неточність, допущена у визначенні результату підрахунку, яка є наслідком неправильності арифметичних дій. Це може бути пропуск цифри, випадкова перестановка цифр або спотворення результату обчислення. 
Враховуючи зазначене, є правильними висновки суду першої інстанції, що обставини на які позивачка посилається у позовній заяві не відноситься до граматичних чи арифметичних помилок, а тому не можуть бути виправлені в порядку абзацу 3 частини 3 статті 74 Закону №1404-VIII, а такі доводи могли бути підставою для оскарження постанови від 11.01.2020 ВП № №60954217.
Також є правильними висновки суду, що позивачка не була позбавлена правом повідомити державного виконавця про відкриття судового провадження щодо оскарження постанови Запорізької митниці ДФС 26.11.2019 в справі про порушення митних правил №0151/11200/19, та просити у зв`язки із цим зупинити виконавче провадження або прийняти рішення про відкладення виконавчих дій, відповідно до ст.19 Закону №1404-VIII.
Крім того, позивачка вказуючи на те, що строк примусового стягнення станом на час відкриття виконавчого провадження не настав, просить виправити помилки, проте які саме, не зазначає.
Судом також враховано, що постанова Запорізької митниці ДФС 26.11.2019 в справі про порушення митних правил №0151/11200/19 не скасована, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачкою вимоги виконавчого документа були виконані не пізніше 15 днів з дня залишення адміністративного позову без задоволення, щоб виключало здійснення виконавчого провадження.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду відсутні.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року в адміністративній справі №280/441/26 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 27 травня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак