РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/7711/26	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 	
 	про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту – відповідач) в якій позивач просить суд:
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком якою відмовлено у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи з 01.01.2004 року по 11.01.2018 року, викладену у листі №8672-6045/К-02/8- 1700/26 від 30.03.2026 року та рішенні про призначення пенсії №956070147975 від 17.01.2026. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи з 01.01.2004 року по 11.01.2018 року на посаді старшої медсестри реанімаційного відділення Здолбунівської районної лікарні, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 24.12.2025 року.
Мотивуючи вимоги позову зазначала, що з 12.01.2018 їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”. В січні 2025 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення з 24.12.2025 їй пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає, що відповідачем помилково нараховано розмір пенсії за віком на умовах переходу з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком призначається їй вперше й раніше за нею вона не зверталась. Крім того, їй стало відомо, що пенсійним органом не зараховано періоди дороби до страхового стажу в пільговому обчисленні. За таких обставин, позивач просила позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 05.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, причини неможливості подання відзиву суду не повідомив. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив і врахував таке.
Судом встановлено і сторонами не заперечувалося, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача, з 12.01.2018 їй призначено пенсію за вислугу років на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення".
З 24.12.2025 позивача на підставі заяви переведено з пенсії за вислугу років на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом відповідач повідомив, що розглянувши заяву позивача про призначення пенсії від 24.12.2025 року відповідач виніс рішення №956070147975 від 17.01.2026 року про призначення пенсії за віком. Згідно даного рішення позивачу зарахований страховий стаж станом на 24.12.2025 року 50 років 1 місяць 17 днів. Зокрема, ОСОБА_1 зараховані періоди роботи з 26.07.1990 року по 31.12.2003 року у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а періоди роботи з 01.01.2004 року по 11.08.2018 року у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховані.
17.02.2026 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою у якій знову ж просила, здійснити з 24.12.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши періоди роботи з 01.01.2004 по 11.01.2018 року на посаді старшої медсестри реанімаційного відділення Здолбунівської центральної районної лікарні, що в подальшому була перейменована в Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради, до стажу в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та здійснити виплату перерахованої пенсії.
Головне управління пенсійного фонду в Рівненській області листом №8672-6045/К-02/8-1700/26 від 30.03.2026 повідомило позивача, що пільгове обчислення стажу (в подвійному розмірі) застосовується лише до 01.01.2004 року. Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Не погоджуючись з зазначеними діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.
Згідно зі ст.1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ.
Приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З 29.07.1993 діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (надалі по тексту також - Інструкція №58). 
Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1 Інструкції №58).
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи суд встановив, що позивач працювала на посаді старшої медсестри реанімаційного відділення Здолбунівської районної лікарні, зокрема:
Запис від 03.08.1985 Прийнята на посаду медсестри фізіотерапевтичного кабінету по обслуговуванню грязелікування.
Запис від 06.02.1989. Переведена на посаду медсестри кабінету ендоскопічного відділення. Запис від 26.07.1990. 
Переведена на посаду старшої медсестри реанімаційного відділення. Запис від 11.01.2018. 
Звільнена з посади згідно ст.. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пільгову пенсію. 
Суд зазначає, що трудова книжка містить всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття на роботу, місце роботи, найменування посади та накази, на підставі яких позивач прийнята/переведена на таку посаду (роботу).
Серед іншого, Пенсійний фонд, у поданому листі фактично підтвердив вказані періоди роботи з 01.01.2004 ОСОБА_1 та не заперечує про їх зарахування до страхового стажу позивача в одинарному розмірі, окрім періодів з 26.07.1990 року по 31.12.2003, які зараховано в подвійному розмірі.
Відповідно до довідки КП «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради від 23.12.2025 за №4340/01-20/25, оформленої для ОСОБА_1 , позивач з 26.07.1990 переведена на посаду старшої медсестри реанімаційного відділення (наказ № 146-к § 4 від 26.07.1990), з 11.01.2018 звільнена із займаної посади згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пільгову пенсію (наказ № 12-к від 11.01.2018, виконання такої роботи надає право на подвоєння стажу згідно Закону України "Про внесення зміни до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.04.2003 за №1110-IV .
Відповідно до цієї ж довідки, з 29 грудня 2018 року, відповідно до Рішення Здолбунівської районної ради № 574 від 24.10.2018 Здолбунівська центральна районна лікарня реорганізована (перетворена) у Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради. 
3 04 січня 2021 року, відповідно до Рішення Здолбунівської міської ради Рівненської області № 73 від 24.12.2020 Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради перейменовано в Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області.
Відповідач не заперечує факт роботи позивача в реанімаційному відділенні у спірні періоди.
В силу правового регулювання пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Законом, який визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності, спрямованої на подолання туберкульозу, забезпечення медичної допомоги людям, які хворіють на туберкульоз, та рівного доступу до неї, і встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері подолання туберкульозу з урахуванням положень Глобальної стратегії та цілей в галузі профілактики, лікування і боротьби із туберкульозом на період після 2015 року, затвердженої 67-ю сесією Всесвітньої асамблеї охорони здоров`я у травні 2014 року є Закон України "Про подолання туберкульозу в Україні" від 14.07.2023 за №3269-IX (надалі по тексту також Закон №3269-IX).
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Вказані матеріали пенсійної справи засвідчують, що періоди роботи позивача з 26.07.1990 року по 31.12.2003 КП «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради зараховано в подвійному розмірі із посиланням на статтю 60 Закону №1788-ХІІ.
Період роботи позивача в КП «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради з 01.01.2004 по 11.01.2018 зараховано в одинарному розмірі.
Станом на день звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії положення статті 60 Закону №1788-ХІІ в частині, що стосується пільг по обчисленню стажу за роботу з надання психіатричної допомоги, залишилися без змін, отже, норми чинного законодавства, що регулюють питання пенсійного забезпечення, передбачають пільгове (в подвійному розмірі) обчислення страхового стажу за таку роботу
Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Отже, відмова відповідача зарахувати до стажу позивача у подвійному розмірі періоди роботи в протитуберкульозному закладі охорони здоров`я не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправною.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 27.04.2023 в справі №160/14078/22, від 08.06.2022 в справі №689/1593/16-а, від 08.06.2022 в справі №510/1593/16-а, від 20.04.2022 в справі № 214/3705/17, від 22.12.2021 у справі №688/2916/17, від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17 та від 04.12.2019 у справі №689/872/17, які були враховані судом при вирішенні спірних правовідносин. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058-IV та Законом №1788-ХІІ вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон №1058-IV.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він мав би виключити із Закону України "Про пенсійне забезпечення" усі інші положення, чого зроблено не було. 
З огляду на вищезазначене, відповідно до статті 60 Закон №1788-ХІІ та пункту 16 "Прикінцеві положення" Закон №1058-IV період роботи позивача в КП «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради з 01.01.2004 по 11.01.2018 підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.
Отже, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій відповідача щодо не зарахуванні до стажу періоду роботи позивача з 01.01.2004 по 11.01.2018 у подвійному розмірі.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи з 01.01.2004 року по 11.01.2018 року на посаді старшої медсестри реанімаційного відділення Здолбунівської районної лікарні, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 24.12.2025 року.
Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком якою відмовлено у зарахувані ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи з 01.01.2004 року по 11.01.2018 року, викладену у листі №8672-6045/К-02/8- 1700/26 від 30.03.2026 року та рішенні про призначення пенсії №956070147975 від 17.01.2026. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи з 01.01.2004 року по 11.01.2018 року на посаді старшої медсестри реанімаційного відділення Здолбунівської районної лікарні, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 24.12.2025 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 11 червня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, код ЄДРПОУ 21084076)

Суддя       В.В. Щербаков