ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/4757/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л., 
за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,
представників учасників справи:
позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізумруд ЛТД" - Єрема М.Р., адвокат (ордер АІ №2159436 від 23.03.2026), Оніщенко О.В., адвокат (довіреність б/н від 30.04.2026), 
відповідача - Антимонопольного комітету України - Чернюшок М.І. (у порядку самопредставництва),
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Антимонопольного комітету України
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026
(головуючий - суддя Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М. і Гаврилюк О.М.)
у справі № 910/4757/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - Підприємство "Ізумруд ЛТД" (далі - ТОВ "Ізумруд ЛТД"; Товариство; позивач)
до: Антимонопольного комітету України (далі - АМК; Комітет; відповідач)
про визнання недійсним рішення,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 01.05.2026 № 32.2-01/405 у зв`язку із запланованим відрядженням судді Малашенкової Т.М. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 910/4757/25, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Булгакова І.В. (головуючий), Бенедисюк І.М, Власов Ю.Л.
Короткий зміст позовних вимог
ТОВ "Ізумруд ЛТД" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АМК про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 540-р від 26.12.2024 у справі № 127-26.4/190-24 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, у зв`язку із відсутністю ознак вчинення ТОВ "Ізумруд ЛТД" порушення, визначеного статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" від 07.06.1996 № 236/96-ВР (далі - Закон №236).
Короткий зміст судових рішень
Господарським судом міста Києва рішенням від 18.09.2025 (суддя Котков О.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.
Суд першої інстанції виходив із того, що АМК діяв у межах наданих йому законом повноважень, а рішення №540-р ухвалено з дотриманням вимог законодавства про захист від недобросовісної конкуренції. При цьому суд першої інстанції погодився з висновками Комітету про те, що поширювана позивачем інформація щодо властивостей продукції є неправдивою, оскільки на момент її поширення відсутні належні докази, які б підтверджували відповідні твердження.
Північний апеляційний господарський суд постановою від 09.02.2026 апеляційну скаргу ТОВ "Ізумруд ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/4757/25 задовольнив; рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/4757/25 скасував; прийняв у справі №910/4757/25 нове рішення, яким позов ТОВ "Ізумруд ЛТД" задовольнив повністю; визнав недійсним рішення АМК.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем належними доказами не доведено поширення ТОВ "Ізумруд ЛТД" інформації, яка вводить в оману, шляхом повідомлення безпосередньо невизначеному колу осіб неправдивих відомостей і як результат має ознаки недобросовісної конкуренції. Також суд апеляційної інстанції виснував про те, що АМК не доведено обставин, пов`язаних з наявністю в діях ТОВ "Ізумруд ЛТД" ознак, за якими кваліфікується правопорушення, передбачене статтею 15-1 Закон №236, в тому числі й те, що обраний позивачем спосіб повідомлення споживачів про властивості води BUVETTE 3 (Vital) вводить або може ввести їх в оману та вплинути на їх наміри придбати цю чи іншу мінеральну воду, а також обставин стосовно можливих наслідків дій ТОВ "Ізумруд ЛТД" і вчинення цих дій у конкурентному середовищі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі АМК просить Суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 та передати справу на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги скаржник посилається на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Так, скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції у розгляді справи не врахував висновки, які викладені у постановах Верховного Суду:
- щодо застосування норми статті 86 ГПК України викладеного у постанові від 14.06.2022 у справі № 910/20990/20 щодо дослідження доказів у сукупності та взаємозв`язку: "статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справ/ доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому";
- від 18.02.2021 у справі № 910/450/20 відповідно до яких спеціальним законодавством у сфері захисту економічної конкуренції не визначено вимог, яким має відповідати опитування споживачів, як і не передбачено вимог до працівників органів Комітету для проведення опитування, у той час як органи Комітету самостійно визначають джерела та засоби, які є необхідними для повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, та які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення;
- від 18.01.2024 у справі №910/1750/23 щодо застосування норми статті 86 ГПК України про оцінку доказів у їх сукупності та взаємозв`язку враховуючи вірогідність доказів.
Крім того, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо:
- застосування норми статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Порядку проведення опитувань споживачів під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (про захист від недобросовісної конкуренції), дослідження ринку, затвердженого Розпорядженням Комітету № 23-рп від 28.12.2023, які не зобов`язують органи Комітету під час опитування демонструвати безпосередньо товар, етикетки якого досліджуються на предмет можливості введення споживачів в оману;
- застосування статті 15-1 Закону №236 у подібних правовідносинах, в частині необхідності підтвердження інформації щодо властивостей мінеральних вод конкретними, а не опосередкованими доказами;
- застосування статті 15-1 Закону №236 у подібних правовідносинах, в частині необхідності підтвердження поширюваної інформації станом на день її поширення;
- застосування статті 15-1 Закону №236 у подібних правовідносинах, в частині необхідності зазначення щодо оздоровчої дії мінеральної води саме в тому викладі, який підтверджений доказами, у даному випадку курсового прийому продукту.
Також скаржник зазначає, що судове рішення, оскаржується з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України - суд не дослідив зібрані у справі докази під час судового засідання.
Позиція інших учасників справи
Товариство у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх помилковість та про законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Предметом антимонопольної справи є вчинення ТОВ "Ізумруд ЛТД" порушення, передбаченого статтею 15-1 Закону №236, у вигляді поширення інформації, що вводить в оману.
Відповідачем в антимонопольній справі є ТОВ "Ізумруд ЛТД", основним видом діяльності якого є: виробництво безалкогольних напоїв, виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшках; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; вантажний автомобільний транспорт; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; забір, очищення та постачання води.
Таким чином, ТОВ "Ізумруд ЛТД" є суб`єктом господарювання в розумінні статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Разом з цим, Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 127-26.4/190-24 про порушення ТОВ "Ізумруд ЛТД" законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 15-1 Закону №236, та подання Управління розслідувань недобросовісної конкуренції Комітету від 06.12.2024, виніс Рішення яким:
1) визнано, що ТОВ "Ізумруд ЛТД" вчинило порушення, передбачене статтею 15-1 Закону №236 у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу споживачів:
- на етикетках мінеральної природної води "Buvette 3 (Vital)" місткістю пляшок 0,5 л, 0,75 л, 1,5 л, 1,7 л негазованої та слабогазованої неправдивих відомостей: "прискорює обмін речовин", "очищує організм від токсинів", "надає шкірі сяйво" (далі-Інформація -1);
- на веб-сайті https://buvette.ua неправдивих відомостей: "стимулює клітинні процеси обміну, очищення та живлення" щодо мінеральної природної столової води "Buvette 3 (Vital)" місткістю пляшок 0,5 л, 0,75 л, 1,5 л, 1,7 л негазованої та слабо газованої (далі-Інформація - 2);
2) накладено на ТОВ "Ізумруд ЛТД" штраф у розмірі 17 704 710,00 грн за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення.
Також судом апеляційної інстанції встановлено таке.
Інформація про мінеральну природну столову воду "Бювет Вітал" виробництва ТОВ "Ізумруд ЛТД" міститься у Реєстрі мінеральних вод України.
ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" на запит АМК надала медичний (бальнеологічний) висновок від 01.12.2015 № 480, виданий Товариству на об`єкт випробування: підземні мінеральні природні столові води свердловини № 5 с.Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області.
У висновку вказано, що підземні води, які видобуваються із свердловини № 5 с. Майбородівка, можуть використовуватися при промисловому застосуванні мінеральної природної столової води "Бювет Вітал".
ТОВ "Ізумруд ЛТД" листом від 14.03.2022 № 63/1 звернулося до ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" із заявкою на проведення клінічних досліджень щодо встановлення оздоровчого ефекту мінеральної природної столової води "Бювет Вітал".
У листі від 22.03.2022 №01-12/158/1 ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" з огляду на фізико-хімічний склад мінеральної столової води, враховуючи попередні напрацювання в цій сфері, були запропоновані такі напрями досліджень щодо встановлення оздоровчого ефекту: дослідити адаптаційні та детоксикаційні ефекти, зміни з боку обмінних, процесів організму людини. Програмою досліджень передбачено отримання такого результату: буде встановлено оздоровчий ефект мінеральної води "Бювет Вітал" за рахунок ознак посилення адаптаційних можливостей, посилення детоксикаційної функції та покращення обмінних процесів організму. Такі зміни сприятимуть зменшенню навантаження токсичними метаболітами стану власне й шкіри. На підставі отриманих результатів клінічних випробувань буде складено звіт про науково-дослідну роботу щодо наявності оздоровчої дії мінеральної води "Бювет Вітал" та оновлено медичний (бальнеологічний) висновок.
За твердженням ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ", роботи за договором № 18 від 16.03.2022 не було розпочато у зв`язку з відсутністю фінансування.
При цьому, ТОВ "Ізумруд ЛТД" листом від 09.07.2024 №226 звернулось до ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" з метою відновити роботи за договором від 16.03.2022 № 18. Так, було переукладено договір від 12.07.2024 № 77 та розпочато роботу.
ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" надала Комітету "оновлений" висновок від 06.09.2024 №480, виданий ТОВ "Ізумруд ЛТД" на об`єкт випробування: підземні мінеральні природні столові води свердловини №5 с. Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області, сфера застосування та реалізації об`єкта: фасування мінеральної природної столової води "Бювет Вітал". торговельна мережа.
ДУ "УКР. НДІ MF ТА. К МОЗ УКРАЇНИ" також надала Звіт про науково-дослідну роботу "Дослідження оздоровчого ефекту у пацієнтів під впливом внутрішнього застосування мінеральної природної столової води "Бювет Вітал" (далі - Звіт про науково-дослідну роботу), на підставі якого видано "оновлений" висновок.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що висновок є належним підтвердженням відомостей, що містяться в Інформації - 1 та Інформації - 2, яким встановлено оздоровчий ефект мінеральної природної столової води BUVETTE З (Vital) та доведено клінічними дослідженнями наступні властивості: надає детоксикаційного ефекту; відновлює антиоксидантну систему; та сприяє модуляції адаптаційних можливостей організму. У Звіті доведено також такі властивості: позитивно впливає на окисно-відновні процеси у загальній системі метаболізму людини, обмежуючи перекисне окислення ліпідів та посилюючи антиоксидантні процеси; надає сечогінного ефекту, позитивно впливаючи на функціональний стан нирок, за рахунок чого реалізується ефект детоксикації організму людини, профілактика каменеутворення; посилює детоксикацій ний ефект та активує окисно-відновлюючі процеси сприяє зменшенню навантаження токсичними метаболітами різних функціональних систем організму в тому числі і шкіри; чинить позитивний вплив на самопочуття, активність та настрій згідно тесту самооцінки функціонального стану організму; визначені зсуви в стані активності функціональних систем організму під впливом мінеральної води сприяють нормалізації збалансованості і їхньої взаємодії, що підвищує адаптаційно- компенсаторні можливості організму і проявляють покращення суб`єктного самопочуття; результати проведених досліджень свідчать, що вода BUVETTE З (Vital) рекомендована для щоденного вживання й володіє оздоровчим ефектом.
Встановлено, що у рішенні АМК зазначено, що результатами опитування підтверджено, що інформація 1-2 може вплинути на наміри споживачів щодо придбання води «Buvette 3 (Vital)», у зв`язку із чим ТОВ "Ізумруд ЛТД" могло посилити конкурентну позицію та отримати перед суб`єктами господарювання, які здійснюють виробництво та/або реалізацію мінеральних природних столових вод, неправомірні переваги в конкуренції не завдяки власним досягненням, а шляхом поширення неправдивих відомостей. 
Так, під час проведення опитування в анкеті використано кольорові графічні зображення етикеток мінеральної природної столової води «Buvette 3 (Vital)» та сторінки з веб-сайту; кількість респондентів, залучених до опитування - 300 осіб.
За результатами опитування було встановлено наступне: 
- 75 % респондентів були та/або є споживачами води торговельної марки "Buvette" (зокрема, мінеральної природної столової води «Buvette 3 (Vital)»), у той час як 25 % респондентів не були та/або не є споживачами такої продукції;
- інформація про властивості «прискорює обмін речовин», «очищує організм від токсинів», «надає шкірі сяйво», яка поширюється на етикетках мінеральної природної столової води (різної за місткістю пляшки - 0,5 л, 0,75 л, 1,5 л, 1,7 л) (негазована та слабогазована), вплинула або могла би вплинути на наміри 65 % респондентів придбати таку продукцію, у той час як на наміри 35 % респондентів придбати вказану продукцію інформація «прискорює обмін речовин», «очищує організм від токсинів», «надає шкірі сяйво» не вплинула або не могла би вплинути;
- 24 % респондентів відвідували та/або відвідують веб-сайти в мережі інтернет з метою ознайомлення з інформацією, яка поширюється про властивості фасованих вод (зокрема, мінеральних природних столових), та/або придбання такої продукції, у той час як 76 % респондентів не відвідували та/або не відвідують веб-сайти в мережі інтернет з такою метою;
- інформація про властивості «стимулює клітинні процеси обміну, очищення та живлення», яка поширюється на веб-сайті в мережі інтернет, вплинула або могла би вплинути на наміри 57 % респондентів щодо придбання мінеральної природної столової води (різної за місткістю пляшки - 0,5 л, 0,75 л, 1,5 л, 1,7 л та за ступенем насичення газом - негазована та слабогазована), у той час як на наміри 43 % респондентів придбати вказану продукцію інформація «стимулює клітинні процеси обміну, очищення та живлення» не вплинула або не могла би вплинути.
Отже, стимулювання зацікавленості споживачів шляхом поширення неправдивої інформації-1 та інформації-2 щодо води «Buvette 3 (Vital)» могло надати ТОВ "Ізумруд ЛТД" неправомірних переваг у конкуренції порівняно з іншими суб`єктами господарювання, які здійснюють господарську діяльність з виробництва та/або реалізації мінеральних природних столових вод та вказують правдиву інформацію про їх властивості. При цьому, відповідальність за поширення інформації щодо води «Buvette 3 (Vital)» на її етикетках та на веб-сайті несе ТОВ "Ізумруд ЛТД".
Крім того, судом встановлено, що АМК у межах розгляду справи надсилало вимогу про надання інформації від 20.11.2024 вих. № 127-26.4/09-11202е до ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" з такими питаннями:
-питання 1: чи може поширюватися дія Висновку на підтвердження відомостей про властивості води BUVETTE 3 (Vital), які поширювалися Товариством до 06.09.2024 (дати видачі Висновку)?;
-питання 2: чи підтверджує Висновок (із 06.09.2024) такі відомості щодо води BUVETTE 3 (Vital): "прискорює обмін речовин", "очищує організм від токсинів", "надає шкірі сяйво", "стимулює клітинні процеси обміну", "очищення та живлення"?.
На вимогу ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" надала наступні відповіді:
-відповідь на питання № 1: згідно з вимогами чинного законодавства забороняється розміщувати на етикетці та на пляшці мінеральної води інформацію щодо наявності у мінеральної води непритаманних їй властивостей або наслідків споживання; тверджень про користь та/або лікувальні властивості мінеральної води взагалі та/або її окремих компонентів для здоров`я споживача, окрім випадків, коли така інформація є достовірною та підтверджена результатами наукових досліджень. У випадку мінеральних природних столових вод, можливим є нанесення на маркування фасованої води інформації щодо "оздоровчого ефекту", що доведено результатами відповідних наукових досліджень (національний стандарт України ДСТУ 878-93 "Води фасовані мінеральні. Технічні умови").
-відповідь на питання № 2: встановлений за результатами клінічних випробувань оздоровчий ефект від вживання мінеральних природних столових вод зазначається в медичному (бальнеологічному) висновку. За результатами наукових досліджень щодо встановлення оздоровчого ефекту у пацієнтів під впливом внутрішнього застосування мінеральної природної столової води "BUVETTE 3 (Vital)" було оформлено медичний (бальнеологічний) висновок № 480 від 06.09.2024, в якому зазначено, що оздоровчий ефект доведено клінічними дослідженнями ДУ "УКР. НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ". Так, курсовий внутрішній прийом мінеральної природної столової води "BUVETTE 3 (Vital)": надає детоксикаційного ефекту; відновлює антиоксидантну систему; сприяє модуляції адаптаційних можливостей організму.
ДУ "УКР. НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" зазначив, що твердження "прискорює обмін речовин", "очищує організм від токсинів", "надає шкірі сяйво", "стимулює клітинні процеси обміну", "очищення та живлення" опосередковано підтверджуються висновками з наукового дослідження та зумовлені встановленими ефектами.
Протягом усього часу виробництва та реалізації, вода BUVETTE 3 (Vital) відповідала показникам ДОТУ 878-93. Стабільність її фізико-хімічного складу з 2019 по 2024 також підтверджується листом ДУ "УКР.НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ" від 13.02.2025 вих. №01-12/116.
Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності І відсутності підстав для визнання недійсним та скасування Рішення АМК.
Як вбачається із з`ясованого попередніми судовими інстанціями змісту Рішення АМК, дії позивача кваліфіковано за ознаками статті 15-1 Закону № 236 у вигляді поширення інформації, що вводить в оману шляхом повідомлення невизначеному колу споживачів на етикетках мінеральної води та на вебсайті неправдивих відомостей: "прискорює обмін речовин", "очищує організм від токсинів", "надає шкірі сяйво" щодо мінеральної столової води "BUVETTE 3 (Vital)".
Предметом касаційного перегляду є висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Ізумруд ЛТД". Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, відсутністю підстав для кваліфікації дій позивача, як недобросовісної конкуренції, що, на думку суду, не враховано АМК, а тому оспорюване Рішення АМК не відповідає вимогам чинного законодавства.
За висновками суду апеляційної інстанції, АМК належними доказами не доведено поширення ТОВ "Ізумруд ЛТД" інформації, яка вводить в оману, шляхом повідомлення безпосередньо невизначеному колу осіб неправдивих відомостей і як результат має ознаки недобросовісної конкуренції, що у свою чергу не було перевірено судом першої інстанції.
Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства, закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Скаржник, оскаржуючи судове рішення апеляційної інстанції, з посиланням, зокрема, на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує на неврахування висновків, які викладені в постановах Верховного Суду.
Так у справі № 910/20990/20 банк звернувся до суду з позовом до АМК про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії АМКУ від 30.10.2020 №36-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" яким постановлено:
- визнати, що Банк вчинив порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону №2210 у вигляді неподання інформації на вимогу державного уповноваженого АМК у встановлений ним строк;
- за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на Банк накладено штраф.
У справі №910/1750/23 позов подано про визнання протиправним та скасування рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 24.11.2022 №49-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" яким постановлено: 
- визнати, що Товариство вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону №2210, у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого АМК у встановлений ним строк;
- за зазначене порушення на Товариство накладено штраф.
Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) спірні питання виникли у подібних правовідносинах; (2) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду.
Що ж до визначення подібних правовідносин за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, то в силу приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у пунктах 25, 26, 32 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19.
Щодо до того, що вважається правовим висновком Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі №191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №902/1076/24, від 09.08.2024 у справі №127/22428/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №753/11009/19, від 27.07.2021 у справі №585/2836/16-ц, в яких означено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.
Зважаючи на вищевикладене, доводи скаржника про неврахування судами висновків Верховного Суду у справах № 910/20990/20, №910/1750/23 - є необґрунтованими, оскільки такі висновки зроблені у правовідносинах, які не є подібними з правовідносинами у цій справі за предметами, підставами позовів, нормативно-правовим регулюванням спірних правовідносин, фактичними обставинами та доказами, які досліджувалися судами.
Посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у справі №910/450/20 (щодо того, що спеціальним законодавством у сфері захисту економічної конкуренції не визначено вимог, яким має відповідати опитування споживачів, як і не передбачено вимог до працівників органів Комітету для проведення опитування, у той час як органи Комітету самостійно визначають джерела та засоби, які є необхідними для повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, та які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення) в якому оскаржувалося рішення органів АМК в частині визнання вчинення особою порушення законодавства про захист недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 15-1 Закону №236 у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, по суті є лише цитуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин у зазначених справах, які не можуть вважатись висновками Верховного Суду щодо застосування норм 15-1 Закону №236. Отже, посилання скаржника на цю справу не може бути розцінене як неврахування правового висновку, який би спростовував позицію суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Водночас, касаційне провадження у цій справі також відкрито на підставі пунктів З, 4 частини другої статті 287 ГПК України, а тому слід розглядати доводи касаційної скарги з посиланням на пункти 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України у їх логічному взаємозв`язку.
Недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Недобросовісною конкуренцією є дії у конкуренції, зокрема визначені главами 2-4 цього Закону (частини перша, друга статті 1 Закону № 236).
Відповідно до положень статті 3 Закону №236 відносини, пов`язані з захистом від недобросовісної конкуренції, регулюються цим Законом, Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про Антимонопольний комітет України", "Паризькою конвенцією про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року", міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної Ради України.
Аналіз положень статей 1, 3 Закону №236 дає підстави дійти висновку, що недобросовісною конкуренцією прийнято вважати порушення загальноприйнятих правил конкуренції. Тобто будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.
Положеннями статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон №2210) визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Верховний Суд зазначає, що наведені вище приписи статті 1 Закону № 2210 та статей 1, З Закону №236 дають підстави дійти висновку, що саме органи АМК, з метою недопущення досягнення неправомірних переваг у конкуренції між суб`єктами господарювання, здійснюють контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом виявлення та припинення будь-яких проявів недобросовісної конкуренції.
Поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання (стаття 15-1 Закону №236);
Верховний Суд зазначає, що положення статті 15-1 Закону №236 в основному ґрунтуються на тому, що введенням в оману є певні дії суб`єкта господарювання, які направлені на свідоме вчинення дій визначених законом як недобросовісна конкуренція, зокрема, повідомлення безпосередньо самим суб`єктом або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, неповних, неточних, неправдивих відомостей, які пов`язані із власною господарською діяльністю відповідного суб`єкта господарювання.
При цьому, поняття інформації, що вводить в оману, не обмежується повідомленням лише очевидно недостовірних відомостей. Поширення неточної, неповної, відірваної від контексту інформації, так само як і перебільшення, замовчування окремих фактів, може створювати у споживачів невірне уявлення щодо відповідних товарів, робіт чи послуг.
Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які:
- містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору;
- містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб`єкта господарювання;
- приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають;
- містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.
Таким чином поширення інформації, що вводить в оману, з огляду на положення частини другої статті 1 Закону № 2210-111, має оцінюватись в контексті "дій у конкуренції", тобто, на момент поширення окресленої інформації відповідні суб`єкти господарювання мають перебувати у конкурентних відносинах.
Отже, для кваліфікації порушення за статтею 15-1 Закону №236 необхідно встановити, що поширення інформації, що вводить в оману, відбувалося в конкурентних відносинах, і саме ці дії вплинули або можуть вплинути на наміри певних осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг відповідного суб`єкта господарювання. Перелік відомостей, які можна кваліфікувати, як інформацію, що вводить в оману, наведений у статті, не є вичерпним.
Водночас згідно зі статтею 41 Закону № 2210 та пункт 1 розділу 3 Порядку розгляду заяв і справ, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість визначити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами усними та письмовими: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами, електронними доказами, опитуванням споживачів (юридичних та фізичних осіб), проведеним в установленому законодавством порядку і висновками експертів.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 2210 підставами для зміни, для скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК України є, зокрема: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Отже, під час розгляду даної справи саме в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряючи дії АМК на відповідність законодавству України, Суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) АМК України, з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а відтак доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість, передбачених статтею 59 Закону №2210 підстав для скасування рішення АМК України судом апеляційної інстанції.
У свою чергу, суд, розглядаючи позов про визнання недійсним рішення АМК, не має встановлювати безпосередньо наявність чи відсутність недобросовісної конкуренції в діях позивача, а зобов`язаний перевірити наявність чи відсутність визначених законом підстав для визнання рішення АМК недійсним. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 910/21488/17, від 17.09.2020 у справі № 910/1254/19, від 22.12.2022 у справі №910/2730/21, від 06.08.2024 у справі №910/2878/22.
Інформація, що вводить в оману, повинна створювати у споживачів неправильне уявлення щодо відповідних товарів, послуг та впливати на вибір відповідного постачальника товару/ робіт чи надавача відповідної послуги, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 27.01.2022 у справі № 910/20506/20.
Верховний Суд у вирішенні спорів про визнання недійсним та скасування Рішення АМК також неодноразово наголошував на тому що з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Крім того Суд відзначав про необхідність застосування судами категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Отже, встановлення обставин справи, дослідження та оцінка судами доказів має здійснюватися саме через призму кваліфікації правопорушення, здійсненого АМК із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України.
З огляду на наведені вище норми законодавства суд має обов`язок достеменно перевірити та встановити, чи підтверджують та/або навпаки спростовують (не дають можливості встановити) наявні у матеріалах антимонопольної справи докази обставини, які доводять наявність у діях особи порушень, передбачених статтею 15-1 Закону № 236.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що для кваліфікації дій суб`єктів господарювання як, зокрема, недобросовісної конкуренції, не є обов`язковим з`ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 11, 13-15 і 19 Закону № 236/96), або можливості настання зазначених наслідків у зв`язку з відповідними діями таких суб`єктів господарювання (статті 6 і 13 Закону №2210-ІІІ, статті 4, 6, 8, 151, 16-18 Закону № 236/96).
Колегія суддів зазначає, що така правова позиція є сталою та послідовною і викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17 та у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/18025/17, від 20.11.2018 у справі № 915/1253/17, від 02.06.2020 у справі № 915/1889/19, від 18.02.2021 у справі № 910/450/20 та від 05.10.2021 у справі № 910/15594/18, від 22.12.2022 у справі № 910/2730/21, від 06.08.2024 у справі № 910/2778/22 та інших.
Отже, поширення неправдивих відомостей суб`єктом господарювання, що вводить в оману невизначене коло осіб, зокрема: внаслідок обраного способу їх викладення щодо назви продукту, його споживчих властивостей та стандарту, якому відповідає продукт; може вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) товару цього суб`єкта господарювання. Такі дії тягнуть за собою відповідальність, передбачену Законом № 236/96.
При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що з метою недопущення досягнення неправомірних переваг у конкуренції між суб`єктами господарювання, органи АМК здійснюють контроль не за дотриманням стандартів чи технічних умов, а за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема в частині виявлення та припинення повідомлення споживачам неточних відомостей, що вводить їх в оману (постанова Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 904/6505/17).
АМК, як орган державної влади із спеціальним статусом, наділений широким колом повноважень у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції. Саме до виключних повноважень АМК належить збір та аналіз доказів у справі та надання висновків щодо кваліфікації дій суб`єкта господарювання відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (стаття 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та стаття 35 Закону № 2210).
Місцевий господарський суд, з огляду на відповідні законодавчі приписи, встановлені фактичні обставини, з урахуванням виключних повноважень органів АМК щодо оцінки та кваліфікації наявних дій як відповідного порушення, враховуючи те, що органи Антимонопольного комітету України здійснюють контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі, законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, в частині виявлення та припинення поширення інформації, що вводить в оману, дослідивши встановлені Комітетом обставини щодо поширення ТОВ "Ізумруд ЛТД" інформації, що вводить споживачів в оману шляхом повідомлення на етикетках мінеральної природної води "Buvette 3 (Vital)" місткістю пляшок 0,5 л, 0,75 л, 1,5 л, 1,7 л негазованої та слабогазованої неправдивих відомостей: "прискорює обмін речовин", "очищує організм від токсинів", "надає шкірі сяйво" і на веб-сайті https://buvette.ua неправдивих відомостей: "стимулює клітинні процеси обміну, очищення та живлення" щодо мінеральної природної столової води "Buvette 3 (Vital)" місткістю пляшок 0,5 л, 0,75 л, 1,5 л, 1,7 л негазованої та слабо газованої, що внаслідок стимулювання зацікавленості споживачів шляхом поширення неправдивої інформації щодо води «Buvette 3 (Vital)» могло надати ТОВ "Ізумруд ЛТД" неправомірних переваг у конкуренції порівняно з іншими суб`єктами господарювання, які здійснюють господарську діяльність з виробництва та/або реалізації мінеральних природних столових вод та вказують правдиву інформацію про їх властивості - дійшов неспростовного висновку про відсутність правових підстав для визнання Рішення АМК недійсним. Враховано судом першої інстанції і те, що предметом справи № 127-26.4/190-24 є поширення позивачем інформації на етикетках води «Buvette 3 (Vital)» із серпня 2021 року по квітень/травень 2024 року; поширення інформації на веб-сайті з жовтня 2020 по травень/серпень 2024. Лише в оновленому висновку, що був чинним з 06.09.2024, вказано, що оздоровчий ефект води «Buvette 3 (Vital)» доведено клінічними дослідженнями ДУ «УКР. НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ», проте, саме при курсовому внутрішньому прийомі такої продукції: отримується детоксикаційний ефект, відновлюється антиоксидантна система, здійснюється модуляція адаптаційних можливостей організму. До 06.09.2024, зокрема, у висновку, що був чинним з 01.12.2015 по 05.09.2024, відсутні відомості на підтвердження інформації-1 та інформації-2, що зазначалась на етикетках води «Buvette 3 (Vital)». Враховано судом першої інстанції і те, що результати опитування думки споживачів в сукупності з іншими доказами можуть прийматись на підтвердження наявності у діях особи порушень, передбачених статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", що не суперечить наведеним положенням законодавства.
Натомість суд апеляційної інстанції:
- не врахував приписів статті 41 Закону №2210, а також того, що спеціальним законодавством у сфері захисту економічної конкуренції не визначено вимог, яким має відповідати опитування споживачів, як і не передбачено вимог до працівників органів АМКУ для проведення опитування, тоді як органи АМКУ самостійно визначають джерела та засоби, які є необхідними для повного й об`єктивного з`ясування обставин справи та які дають змогу встановити наявність або відсутність порушення. Крім того, у загальному розумінні результати опитування думки споживачів у сукупності з іншими доказами наявними у матеріалах справи можуть прийматися на підтвердження наявності у діях особи порушень, передбачених статтею 15-1 Закону №236/96;
- залишив поза увагою виключні повноваження органів АМК щодо оцінки та кваліфікації наявних дій як відповідного порушення (з урахуванням зібраних органом АМКУ доказів) і що питання щодо збору, оцінки та аналізу доказів у справі є в силу Закону № 2210 виключною компетенцією Комітету;
- стверджуючи про відсутність в діях Товариства зазначеного Комітетом порушення (з огляду на наявність висновку від 06.09.2024 в якому вказано, що оздоровчий ефект води «Buvette 3 (Vital)» доведено клінічними дослідженнями ДУ «УКР. НДІ МР ТА К МОЗ УКРАЇНИ», проте, саме при курсовому внутрішньому прийомі такої продукції: отримується детоксикаційний ефект, відновлюється антиоксидантна система, здійснюється модуляція адаптаційних можливостей організму), не врахував, що сам факт поширення інформації відбувся у 2020-2021 роках без підтвердження властивостей води на які посилалося Товариство. Крім того суд апеляційної інстанції зазначав про опосередковане, а не достовірне підтвердження спірної інформації, що не узгоджується з поняттям повних, точних правдивих відомостей.
Отже, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, та скасував рішення суду першої інстанції, яке в цілому відповідає закону.
Верховний Суд вважає не прийнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, з огляду на вказані вище міркування Верховного Суду, наведені у цій постанові.
Таким чином, аргументи скаржника частково знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи.
Касаційний господарський суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.
Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.
Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.
Верховний Суд, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та у справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), зазначає, що позивачу та відповідачу надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
За змістом статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах, наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги та скасування постанови суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції. 
Судові витрати
Судовий збір сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції покладається на Товариство, оскільки, Верховний Суд касаційну скаргу Комітету задовольняє, а оскаржуване судове рішення скасовує. 

Керуючись статтями 129, 300, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 у справі №910/4757/25 скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 залишити в силі.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - Підприємство "Ізумруд ЛТД" на користь Антимонопольного комітету України 6 056,00 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень судового збору, сплаченого за розгляд касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов