Справа № 752/3695/26 
Провадження № 2-др/752/140/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(додаткове)

02 липня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Хоменко В.С.
при секретарі Павлюх П.В.,
розглянувши заяву представника відповідача Державного підприємства «Відновлення критичної інфраструктури» - Гапішко Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Відновлення критичної інфраструктури», Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» про стягнення заробітної плати,-
ВСТАНОВИВ:
в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала вказана цивільна справа.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08.06.2026 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Відновлення критичної інфраструктури», ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» про стягнення заробітної плати, відмовлено.
30.06.2026 року від представника відповідача ДП «Відновлення критичної інфраструктури» - Гапішко Ю.О. надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 2 074,00 грн судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом вказаного спору були невиплачені ОСОБА_1 при звільненні премії.
Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, а саме: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Як визначено ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви за вимогами про стягнення заробітної плати (премій, що входять у структуру заробітної плати згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці»), тому судові витрати на оплату судового збору, в даному випадку, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а не покладаються на позивача.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника відповідача ДП «Відновлення критичної інфраструктури» - Гапішко Ю.О. про ухвалення додаткового рішення в указаній справі та стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
у задоволенні заяви представника відповідача Державного підприємства «Відновлення критичної інфраструктури» - Гапішко Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Відновлення критичної інфраструктури», Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» про стягнення заробітної плати - відмовити.
Судові витрати на оплату судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко