Справа № 946/7857/25 
Провадження № 2/946/1637/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді – Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання – Воронової В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Катлабузької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2025 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємицею за заповітом, складеним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченим 27 серпня 2020 року секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , масив НОМЕР_2 , площею 3,99 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 5122055400:01:002:0400.
Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №789/02-14 від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області 27 серпня 2020 року спадкодавець заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а згідно наданих спадкоємцем документів вказано – ОСОБА_1 . 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 належить земельна ділянка № НОМЕР_1 , масив НОМЕР_2 , площею 3,99 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 5122055400:01:002:0400 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №077105 від 26 квітня 2005 року.
Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 22 жовтня 2024 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України – спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищезазначене майно.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1233 ЦК – заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
27 серпня 2019 року ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Гончар Є.С. та зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій № 130 згідно умов якого, заповів:
-належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 – ОСОБА_4 ;
-земельну ділянку № НОМЕР_1 , масив НОМЕР_2 , площею 3,99 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 5122055400:01:002:0400 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80740740 від 07 квітня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., заповіт від 27 серпня 2020 року, складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 та зареєстрований за № 130 є чинним.
Разом з тим, згідно поданих документів, а саме паспорту громадянина України № НОМЕР_4 , виданого 27 березня 2025 року органом №5114, встановлено, що анкетні дані спадкодавця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, суд вважає, що помилкове зазначення прізвища спадкоємця у заповіті як « ОСОБА_5 », натомість у паспорті громадянина України вказано як « ОСОБА_6 », виникло внаслідок технічної помилки, однак недоліки, які виникли при складанні заповіту не можуть бути підставою для позбавлення спадкоємця прав на спадкове майно.
Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). 
Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України – спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України – для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України – спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину (спадкова справа № 73/2025).
Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №789/02-14 від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області 27 серпня 2020 року спадкодавець заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а згідно наданих спадкоємцем документів вказано – ОСОБА_1 . 
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1225, 1233, 1234, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області (Одеська область, Ізмаїльський район, с-ще Катлабуг, вул. Незалежності, 47), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємицею за заповітом, складеним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченим 27 серпня 2020 року секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області.
Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , масив НОМЕР_2 , площею 3,99 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 5122055400:01:002:0400.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 07 травня 2026 року.

Суддя: 	О.Я.Присакар