Провадження № 3/679/64/2026
Справа № 679/110/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21 травня 2026 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О. М., з участю захисника Бойка В. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нетішин адміністративні матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 січня 2026 року о 01 год. 50 хв. на вул. Енергетиків, 2/10 в м. Нетішин керував транспортним засобом марки «Infiniti 050», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження визначеного законом порядку визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ттанспортного засобу та у медичному закладі відмовився.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він не зрозумів вимогу працівника поліції, оскільки останній запропонував йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння і він не розумів у чому полягає цей тест, бо раніше ніколи такий тест не проходив. Він вважав, що необхідно буде здавати кров, чого він боявся. Аби дізнатись що це за тест він почав телефонувати до знайомого, щоб той йому роз`яснив. При цьому ОСОБА_1 вказав, що він не звертався до працівників поліції за роз`ясненням їх вимоги про проходження ним тесту на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 також пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки хотів його пройти в медичному закладі, який в подальшому, на його вимогу, за участі поліцейських пройшов. Додатково ОСОБА_1 зазначив, що йому було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поліцейський вручав йому такий, щоб він поставив на ньому свій підпис. ОСОБА_1 вважає, що причиною складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським є неприязні стосунки останнього з ним. Крім того, ОСОБА_1 зауважив на тому, що поліцейський при розгляді щодо нього справи здійснював на нього тиск, зокрема постійно запитував його чи він відмовляється від тесту на стан алкогольного сп`яніння.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Бойко В.Ф. в судовому засіданні 10 березня 2026 року зазначив, що ОСОБА_1 не винний у інкримінованому йому правопорушенні, оскільки його вина не доводиться належними та допустимими доказами, зокрема акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати та часу його складення, переліку виявлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, що тягне за собою визнання такого доказу недопустимим. Також, захисник вказав, що працівники поліції при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_1 порушили його право на захист, оскільки останній бажав при розгляді щодо нього справи скористатись правовою допомогою, проте працівники поліції не надали йому такої можливості. Окремо захисник вказав на те, що працівники поліції були зобов`язані забезпечити доставлення ОСОБА_1 в медичний заклад і лише, якщо б він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, тоді лише мали право складати щодо нього протокол. Зауважив також захисник і на розбіжність в матеріалах справи щодо ознак сп`яніння, зокрема з протоколу убачається, що ОСОБА_1 мав таку ознаку сп`яніння як почервоніння обличчя, проте на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції вказує ОСОБА_1 , що він має бліде обличчя.
Крім того, захисник Бойко В.Ф. в судовому засіданні надав направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2026 року (складеного працівником поліції о 02 годині 51 хвилин), акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7 від 31 січня 2026 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2026 року (складеного працівником медичного закладу о 03 годині 20 хвилин), в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Захисник вказав, що додані ним докази вказують на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та такий пройшов, тому працівниками поліції неправомірно було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення з кваліфікацією порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки його дії слід було кваліфікувати за п. 2.9а Правил дорожнього руху.
21 травня 2026 року в судовому засіданні захисник подав клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначив, що суть правопорушення, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак у протоколі про адміністративне правопорушення у провину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження визначеного законом порядку визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що свідчить про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 .
Також захисник ствердив, що дійсно ОСОБА_1 не розумів вимогу працівника поліції, який пропонував для нього пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Для того, щоб зрозуміти, що йому робити ОСОБА_1 попросив поліцейського зачекати поки він з`ясує у знайомого, як проходити тест на стан сп`яніння і лише тоді, коли він дізнався, що необхідно буде продути у трубку приладу, в тому числі і в лікарні, він погодився проїхати з поліцейськими до медичного закладу для його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейські на це погодились і доставили його в медичний заклад, де провели його огляд на стан сп`яніння, результат такого огляду показав, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На переконання захисника, ОСОБА_1 виконав вимогу працівника поліції та пройшов огляд на стан сп`яніння, а тому протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції складено безпідставно.
Звернув увагу захисник у клопотанні на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце та час вчинення правопорушення. З огляду на вказане захисник Бойко В.Ф. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також захисник у клопотанні зазначив, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння. Обґрунтовуючи вказане захисник зазначив, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння і такий огляд проводиться на місці зупинки поліцейським чи лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. На переконання захисника, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я і лише при відмові від такого направлення поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте в матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_1 письмового направлення до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Захисник вважає, що ОСОБА_1 фактично відмовився від «незаконної пропозиції», а не від встановленого законом порядку. Фактичне проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в межах двох годин свідчить про те, що огляд на місці зупинки не був закінчений, що спростовує звинувачення ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а повинно було бути підставою для складення протоколу за порушення п.2.9а Правил дорожнього руху.
На підставі наведеного захисник у судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення з підстав та мотивів, які ним зазначалися в судовому засіданні та у клопотанні про закриття провадження у справі.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні, інкримінованого йому правопорушення, винуватість останнього об`єктивно стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 579733 від 31 січня 2026 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;
- акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2026 року, складеного о 01 годині 50 хвилин, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння;
- матеріалів відеофіксації з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовані відображені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
З оглянутих у судовому засіданні матеріалів відеофіксації, які відповідно до положень ст. 266 КУпАП долучені до протоколу серії ЕПР1 № 579733 від 31 січня 2026 року, суддею встановлено, що за обставин зазначених у названому протоколі був зупинений транспортний засіб «Infiniti 050», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . У працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу у процесі спілкування із ОСОБА_1 виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, крім цього останній повідомив поліцейським, що приблизно три години тому він випив баночку пива, тому останньому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (час на відеозаписі 01:50:30), на що спочатку сказав, що бажає пройти такий завтра (час на відеозаписі 01:51:43), а в подальшому ОСОБА_1 сказав: «Наразі відмовляюсь». (час на відеозаписі 01:51:57).
Суд вважає, що на відеозаписах достатньо повно відображені обставини, які передували складанню протоколу, обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, а також відображені обставини, які дають чітке уявлення про зафіксовані на відеозаписі події. Відомостей, зафіксованих на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення достатньо для встановлення обставин оформлення таких матеріалів та доведення вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
З переглянутого відеозапису події також встановлено, що вимога про необхідність проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння була неодноразовою, чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була очевидною та такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не розумів, що йому пропонують працівники поліції, на думку суду, не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису та пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні убачається, що останній не цікавився у працівників поліції про те, що означає проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, яким чином його необхідно пройти, а лише здійснював телефонні дзвінки та ніяким чином не реагував на пропозицію поліцейського.
Також не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що огляд на місці зупинки не був закінчений, оскільки ОСОБА_1 фактично пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в межах двох годин з огляду на наступне. З відеозапису судом установлено, що поліцейський складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 фіксуючи факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у його присутності та намагався вручити його останньому(час на відеозаписі 01:58:10), однак, як убачається з протоколу йому це не вдалось. Суд зауважує, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.
З відеозапису вбачається, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, від чого останній відмовився. Отже твердження адвоката, що поліцейський не забезпечив огляд в медустанові, є безпідставними. 
Ухилення ОСОБА_1 на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння протягом тривалого часу, з посиланням на необхідність здійснення телефонних дзвінків, не можна розцінювати як згоду на проходження відповідного огляду, оскільки фактично такі дії є відмовою від проходження огляду та спрямовані на затягування часу з метою унеможливлення проведення огляду на стан сп`яніння у строк, що визначений ст. 266 КУпАП.
Поведінка ОСОБА_1 свідчила про те, що він фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що достовірно встановлено з вищевказаного відеозапису. У зв`язку з чим поліцейський правильно розцінив такі дії як відмову від проходження огляду та склав протокол про адміністративне правопорушення.
Щодо тверджень сторони захисту про незабезпечення ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суд зазначає наступне.
Статтею 266 КУпАП та Інструкцією не передбачено проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за присутності адвоката.
Суд зауважує, що проведення огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є виконанням водієм обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, що не передбачає забезпечення працівниками поліції обов`язкової участі захисника при проведенні такого огляду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не заявляв поліцейським клопотання про надання йому можливості при складенні щодо нього протоколу скористатись правничою допомого. При цьому працівником поліції йому було роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Процесуальних порушень в діях працівників поліції чи ознак тиску з боку працівників поліції на водія не встановлено. Будь-яких заперечень чи зауважень щодо порушення його прав ОСОБА_1 під час складання протоколу не висловлював.
ОСОБА_1 скористався правничою допомогою професійного адвоката під час розгляду справи в суді, право на захист ОСОБА_1 не порушено.
Така позиція захисника розцінюються судом як позиція захисту, спрямована на уникнення ОСОБА_1 відповідальності, та не спростовують встановлених судом обставин справи.
З приводу твердження захисника про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння не вказані ознаки сп`яніння, що є підставою для визнання такого доказу недопустимим, то суд зазначає наступне. 
У п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 зазначено, що результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У п.6 розділу Х Інструкції вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У п.п. 2, 3, 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби). У п. 10 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
З аналізу вказаних положень убачається, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції складається лише у випадку виявлення поліцейським ознак сп`яніння та проходження огляду на стан сп`яніння, а у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у працівника поліції не має обов`язку його складати.
Суд вважає, що за обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 №579733 від 31 січня 2026 року, коли ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не має істотного значення оформлення акту огляду на стан сп`яніння та направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність акту огляду та направлення до медичного закладу в матеріалах справи та вручення їх водієві не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу ОСОБА_1 , який фактично відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського. 
На думку суду, направлення складається в тому випадку, коли особа погоджується на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, момент виготовлення такого направлення не має правового значення та не може свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З приводу аргументів захисника про те, що у працівників поліції був обов`язок забезпечити доставлення ОСОБА_1 в медичний заклад і лише, якщо він відмовився б від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, тоді лише мали право складати щодо нього протокол, то суд не погоджується з такими, з огляду на наступне.
Пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я). З даних приписів убачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, при цьому повинна бути згода водія на проведення такого огляду. Однак, як убачається з відеозапису та зазначено вище ОСОБА_1 після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився від проходження такого на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився проходити такий в закладі охорони здоров`я.
Суттєвих порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів стосовно ОСОБА_1 , наявності зацікавленості у цьому з боку поліцейських, неприязного чи упередженого ставлення останніх до особи водія судом встановлено не було.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість поліцейських у результатах розгляду справи, тому, суд дійшов висновку, що працівники поліції виконували свої обов`язки виключно у межах наданих їм повноважень. 
Фабула вчиненого правопорушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, на думку суду, загалом відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд вважає, що фрази « визначення стану алкогольного сп`яніння» та «огляд на стан алкогольного сп`яніння» не є відмінними поняттями та несуть в собі однаковий зміст, оскільки в результаті огляду на стан алкогольного сп`яніння і визначається чи перебуває особа у стані алкогольного сп`яніння.
У фабулі правопорушення міститься час та місце вчинення ОСОБА_1 правопорушення, об`єктивна сторона складу правопорушення повністю зазначена. З огляду на зазначене суд відхиляє твердження сторони захисту щодо відсутності зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення місця та часу вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.
Крім того, у протоколі зазначені усі ознаки алкогольного сп`янінн ОСОБА_1 , які були для останняього працівником поліції названі, зокрема поліцейський назвав таку ознаку алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як бліде обличчя, проте пізніше вказав на таку ознаку алкогольного сп`яніння, як почервоніння обличчя, що підтверджується відеозаписом 
Таким чином, на переконання суду ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в закладі охорони здоров`я, тому у встановленому законом порядку з додержанням вимог ст. 266 КУпАП, відповідно працівники поліції цілком правомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме за відмову від проходження відповідно до втановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
З огляду на наявність достатніх даних про відмову 31 січня 2026 року ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому суддею зауважується на тому, що об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння в ході дослідження доказів не встановлено.
Надані в судовому засіданні ОСОБА_1 на підтвердження своєї невинуватості такі докази як: друге направлення його на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2026 року (складеного працівником поліції о 02 годині 51 хвилин), акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7 від 31 січня 2026 року (результат 0,72 проміле) та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2026 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не свідчать про те, що працівниками поліції невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за п.2.5. Правил дорожнього руху, оскільки такі були складені після того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху (час відеозапису 01:57:10). Означене також підтвердив в судовому засіданні поліцейський Гемба Б.О., який зазначив, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння останній попросив доставити його в медичний заклад, щоб він зміг пройти огляд на стан сп`яніння, на що вони погодились.
Суд зазначає, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати Правила дорожнього руху.
З даних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія – НОМЕР_2 .
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, із ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 251, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу: рахунок отримувача (IBAN) UA748999980313060149000022001; отримувач коштів ГУК у Хмельницькій області /Хмельницька обл./ 21081300; код банку отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300, номер протоколу ЕПР1 № 579733 від 31.01.2026).
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М.Гавриленко