КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4049/2026 Доповідач - Ратнікова В.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 758/2266/25
25 травня2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.М. 
- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»-Виноградова Юрія Ернстовича на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Войтенко Т.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що ТОВ «Бізнес Позика» 08.01.2024 року було направлено  ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 485863-КС-001 про надання кредиту. 08.01.2024 року ОСОБА_1  прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 485863-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено  ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2926 на номер телефону 0 НОМЕР_1  (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий позичальником було введено/відправлено.
Отже, 08.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 ( позичальник) було укладено договір № 485863-КС-001 про надання кредиту. 
Позивач вказував, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 ( яка вказана позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).
У боржника станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість за договором № 485863-КС-001 про надання кредиту в розмірі 43 436, 38 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31 936, 38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 500 грн.
З урахуванням викладеного, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» просив суд стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 485863-КС-001 про надання кредиту від 08.01.2024 року, що становить 43 436, 38 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31 936, 38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 500 грн.
Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Виноградов Юрій Ернстович подав апеляційну скаргу в якій просить заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим що, на оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
Зазначає, що суд першої інстанції в основу свого рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог позивача поклав виключно відповідь банку, яка була надана на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, у якій було зазначено, що банківська картка не була випущена (емітована) банком на ім`я відповідача.
При цьому, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції повністю проігнорував та не надав належну оцінку іншим обставинам справи. 
Так, відповідно до вимог п. 7.4.7. кредитного договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір. Номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за Кредитним договором був вказаний Позичальником під час укладення Кредитного договору в його особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця. На підтвердження вищезазначеного до позовної заяви був доданий витяг з Інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті кредитодавця "Анкета клієнта", відповідно до якого Позичальником був зазначений номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахування на цю картку кредитних коштів за Кредитним договором.
Вказує на те, що позичальники для перерахування кредитних коштів за кредитним договором вказують номер банківської картки, яка належить іншим особам (наприклад родичам Позичальника). У таких випадках у наданих банком доказах буде зазначено, що банківська картка (відкритий для її обслуговування рахунок) належить іншим особам. 
Вищезазначеним позичальники порушують умови кредитного договору та Правил, оскільки у кредитному договорі та Правилах передбачено, що позичальник має вказати номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за кредитним договором яка належить саме йому, і що жодні треті особи не мають до цієї банківської картки (відкритого для її обслуговування рахунку) доступу чи жодних прав щодо неї. 
При цьому, це не означає, що кредитний договір між позивачем та відповідачем не був укладений, та не означає, що позичальник не має зобов`язань за кредитним договором, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» лише перераховує кредитні кошти на той номер банківської картки, який позичальник вказав в його особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця під час укладення кредитного договору.
Посилається на те, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами зазвичай здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою їх платіжних систем. ТОВ «Бізнес Позика» зазвичай не здійснює перерахування кредитних коштів позичальникам зі своїх рахунків. На підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальникам та зарахування платежів Позичальників за Кредитними договорами відповідні Посередники зазвичай надають ТОВ «Бізнес Позика» довідки (довідки з платіжних систем).
Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» не має жодного відношення до банківської картки відповідача (та відкритого для її обслуговування рахунку) крім того, що на вказану позичальником під час укладення Кредитного договору банківську картку (відкритий для її обслуговування рахунок) здійснюється перерахування кредитних коштів за Кредитним договором. У зв`язку з вищенаведеним, позивач не може надати виписку по рахунку позичальника, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами зазвичай здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика».
У зв`язку з вищевикладеним, вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» у позовній заяві звернулося до суду з клопотанням про витребування у банку інформації (доказів), які становлять банківську таємницю, виключно з метою додаткового підтвердження або спростування факту виконання позивачем свого обов`язку за кредитним договором щодо перерахування за наданими позичальником під час укладення кредитного договору реквізитами кредитних коштів у розмірі, який передбачений Кредитним договором.
Зазначає, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції банк надав відповідь, у якій зазначив, що вищезазначена банківська картка була випущена (емітована) не на ім`я відповідача у даній справі ОСОБА_1 , а на ім`я іншої особи- ОСОБА_2 . Також банк надав відповідь, у якій підтвердив зарахування 10 000,00 грн на вищезазначену банківську картку (відкритий для її обслуговування рахунок) 10.01.2024 року (через два дні після дати перерахування кредитних коштів на вищезазначену банківську картку). 
Повідомляє суд, що вищезазначене пов`язано з тим, що в залежності від особливостей зарахування коштів у кожного банку, перераховані кредитні кошти за кредитним договором могли бути фактично зараховані на банківську картку (відкритий для її обслуговування рахунок) не у день їх перерахування, а протягом наступних декількох днів (наприклад у зв`язку з перерахування кредитних коштів за кредитним договором під кінець робочого дня або зарахування кредитних коштів спочатку на транзитний рахунок позичальника, а вже потім безпосередньо на той рахунок позичальника, який був відкритий для обслуговування банківської картки).
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на ціну вказаного позову, яка становить суму 43 436,38 грн., суд апеляційної інстанції призначив вказану справу та розглядає в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 08.01.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №485863-КС-001, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором (п. 2.1 договору).
Згідно умов п.2.6.  вказаного договору, загальний розмір наданого кредиту - 10 000, 00 грн.
Кредит надається строком на 24 тижні, дата видачі кредиту є 08.01.2024 року, дата повернення кредиту - 24.06.2024 року ( п. 2.3, 2.10,2.11 договору). 
Відповідно до вимог п.2.4 договору стандартна процентна ставка за кредитом 2,00000 фіксована, знижена процентна ставка за кредитом 1,15288411.
У п. 2.5. договору зазначено, що комісія за надання кредиту становить 1 500,00 грн. та нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.
Згідно п. 3.1 договору кредитодавець зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит у сумі, вказаній в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів ( однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.
На підтвердження позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» за договором споживчого кредиту надало: кредитний договір №485863-КС-001 від 08 січня 2024 року; акцепт пропозиції укласти договір, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4485863-КС-001 від 08 січня 2024 року.
Договір про надання кредиту №485863-КС-001 від 08.01.2024 року підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2926 (08.01.2024 16:54:27).
ТОВ "Бізнес Позика"  свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування їх на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , котрий позичальником ОСОБА_1 вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів.
Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість за договором № 485863-КС-001 про надання кредиту в розмірі 43 436,38 грн, що складається із:  суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31 936, 38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 500 грн.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про витребування доказів по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задоволено частково.
Витребувано у АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ 00032129, юридична адреса: просп. В.Маяковського, 45, літ.А, м.Київ, 02222, Україна) інформацію щодо належності банківської картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ), а також відомостей про надходження на рахунок, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 , грошових коштів у розмірі 10000 грн., які проведені від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 08.01.2024 року.
В решті вимог клопотання відмовлено.
Згідно довідки АТ «Ощадбанк», наданої на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2025 року у справі N?758/2266/25 (яку отримано банком 19.06.2025 року), банківська платіжна картка за N? НОМЕР_2 на ім?я фізичної особи ОСОБА_1 не емітована. При цьому надали підтверджуючий документ щодо зарахування коштів у сумі 10 000,00 грн по банківському рахунку N? НОМЕР_4 (UAH), для обслуговування якого емітовано банківську платіжну картку N? НОМЕР_2 , відкриту на ім?я іншої фізичної особи - клієнта АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2 .
Відмовляючи у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що перерахував грошові кошти ОСОБА_1 у розмірі 10 000 грн на платіжну картку НОМЕР_5 з призначенням платежу «перерах. коштів ОСОБА_1 НОМЕР_6 зг. кредитного дог. №485863-КС-001 від 08.01.2024», про що надав Інформаційну довідку від 05.02.20225 року ТОВ «Платежі онлайн» (а.с. 37). Втім, на виконання вимог ухвали суду від 05.06.2025 року про витребування у АТ «Ощадбанк»інформації щодо належності банківської картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), а також відомостей про надходження на рахунок, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 , грошових коштів у розмірі 10000 грн, які проведені від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 08.01.2024 року, отримано відповідь, що банківська картка НОМЕР_2 ні ім`я ОСОБА_1 не емітувалася. На рахунок, відкритий для цієї картки, було перераховано 10000 грн. 10 січня 2024 року на ім`я ОСОБА_2 .
З наявних матеріалів справи не вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало та надало кредитні кошти саме ОСОБА_1 .
У кредитному договорі зазначено неповний номер картки, на який слід було зараховувати кошти. Повний номер картки зазначається в Анкеті клієнта, яку заповнив сам позивач (а.с.36). Інших доказів, які б підтверджували повний номер картки та які б свідчили, що дійсно ОСОБА_1 просив перерахувати йому кредитні кошти на картку, яка йому не належить, немає.
Відтак, суд не може вважати доведеним факт зарахування кредитних коштів ОСОБА_1 , що має наслідком відмову у задоволенні позову.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, з огляду на наступне.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Як вбачається із матеріалів справи, 08.01.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №485863-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, строком на 24 тижні, до 24.06.2024 року, зі сплатою процентів за стандартною ставкою в день у розмірі 2,00000000, та зниженою процентною ставкою в день в розмірі 1,15288411, а також сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1 500,00 грн.
Договір про надання кредиту №485863-КС-001 від 08.01.2024 підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2926 (08.01.2024 16:54:27).
Вказані обставини не оспорювалися сторонами, а відтак, у колегії суддів відсутні підстави для перегляду обґрунтованості висновків суду першої інстанції у вказаній частині.
Посилання суду першої інстанції на те, що з наявних матеріалів справи не вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало та надало кредитні кошти саме ОСОБА_1 , колегія суддів вважає безпідставним з огляду на наступне.
Виконання кредитором ТОВ «Бізнес позика» обов`язку щодо надання грошових коштів підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Платежі онлайн», якою останнє повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, юридична особа торговця ТОВ «Бізнес позика», номер транзакції 40472-57098-84863, сума -10 000 грн., дата та час проведення 08.01.2024 16:55, номер платіжної картки НОМЕР_5 , емітент платіжної картки Oschad bank, опис -перерахування коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 до кредитного договору № 485863-КС-001 від 08.01.2024 року. 
Окрім цього, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про витребування доказів по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задоволено частково.
Витребувано у АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ 00032129, юридична адреса: просп. В. Маяковського, 45, літ. А, м. Київ, 02222, Україна) інформацію щодо належності банківської картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ), а також відомості про надходження на рахунок, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 , грошових коштів у розмірі 10000 грн., які проведені від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 08.01.2024 року.
Згідно відповіді АТ «Ощадбанк», наданої на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2025 року у справі N?758/2266/25 (яку отримано банком 19.06.2025 року), банківська платіжна картка за N? НОМЕР_2 на ім?я фізичної особи ОСОБА_1 не емітована. При цьому надали підтверджуючий документ щодо зарахування коштів у сумі 10 000,00 грн по банківському рахунку N? НОМЕР_4 (UAH), для обслуговування якого емітовано банківську платіжну картку N? НОМЕР_2 , відкриту на ім?я іншої фізичної особи - клієнта АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2 . До вказаної відповіді надано копію платіжної інструкції (МО) № 1477890880011 від 10 січня 2024 року.
При цьому колегія суддів зазначає, що заповнюючи анкету клієнта саме ОСОБА_1 зазначив номер банківського рахунку /банківської картки для перерахунку кредитних коштів- НОМЕР_2 .
ТОВ «Бізнес позика» не є банківською установою, а тому перевірити, чи дійсно вказана ОСОБА_1 картка є його власною чи іншої особи, не має можливості. 
На виконання вимог укладеного договору, ТОВ «Бізнес позика» зазначений п.3.1 договору строк перерахувало 10 000,00 грн саме на банківську картку номер НОМЕР_2 , який вказав ОСОБА_1 у анкеті клієнта.
Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ ХХ****** ХХХХ (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Отже, з боку позивача відсутні порушення, та з урахуванням вимог закону здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб.
Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність доказів перерахування позивачем ТОВ « Бізнес позика» грошових коштів на виконання вимог кредитного договору, оскільки вказане повністю спростовується належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи і були досліджені колегією суддів.
Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 43 436, 38 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31 936, 38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 500 грн.
Відповідач ОСОБА_1 фактично отримані та використані кредитні кошти в добровільному порядку та в повному обсязі на користь ТОВ «Бізнес Позика» не повернув, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь кредитора ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн. 
Перевіряючи розрахунок заборгованості в частині складової боргу за нарахованими процентами за користування кредитом, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №485863-КС-001 від 08 cічня 2024 рокусторони, діючи відповідно до положень ст. 6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом, що передбачено розділом 2 договору.
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000 фіксована;
Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (пункт 2.4 договору).
Cторонами також було погоджено строк дії договору. Відповідно до п. 2.7 договору - строк договору до 24.06.2024 року.
Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося до 24.06.2024 року, тобто, в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Однак, 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
З досліджених доказів у даній справі судом встановлено, що при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитом розмір процентної ставки, застосованої при обчисленні заборгованості відповідача за відсотками за період користування кредитними коштами, перевищував розмір такої ставки, встановлений ч.5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування».
З огляду на те, що період дії договору та період нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом визначений з 08 січня 2024 року по 24 червня 2024 року, то розмір відсоткової ставки нарахування процентів за кредитом визначається з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023).Здійснивши вказаний перерахунок, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягнення проценти за користування кредитними коштами за період з 08 січня 2024 року по 24 червня 2024 року у розмірі 16 900,00 грн.
Щодо стягнення комісії.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення, тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1,ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача, як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Відповідно до п 2.5 укладеного між сторонами договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 1 500,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.
Розмір комісії, встановлений даними пунктами договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшений кредитодавцем в односторонньому порядку.
Також, комісія за надання кредиту та порядок її сплати визначені пунктами 1.4, 2.7, 5.3 Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», які є невід`ємною частиною договору про надання кредиту.
Укладаючи 08 січня 2024 рокудоговір кредиту, позичальник у п. 7.4.4. підтвердив, що ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та зобов`язується неухильно дотримуватися їх.
Отже, умови договору про надання кредиту від 08 січня 2024 року щодо розміру та порядку сплати комісії з ОСОБА_1 погоджені, Закону України «Про споживче кредитування» вказані умови не суперечать.
Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не дослідив та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо стягнення заборгованості за користування кредитом, тим самим не встановив дійсний обсяг відповідальності відповідача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що в межах заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 485863-КС -001 від 08.01.2024 року та вимог законодавства з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Бізнес позика» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 28 400 грн, з яких: 10 000 грн - тіло кредиту, 16 900 грн - відсотки за користування кредитом, комісія- 1500 грн. В інший частині вимог про стягнення заборгованості слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог -  частина 1 статті 141 ЦПК України.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.
Позовні вимоги вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задоволено частково (65, 38 %),а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати, що складаються із судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у пропорційному розмірі до задоволених вимог, що становить розмір 3 959, 40 грн. (1583, 76 грн + 2 375, 64 грн.), слід покласти на відповідача ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 3, 536, 627-629, 1055, 1048 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»-Виноградова Юрія Ернстовича задовольнити частково.
Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором № 485863-КС-001 від 08 січня 2024 року у розмірі 28 400,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 16 900,00 грн та комісії в розмірі 1500,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» ( ЄДРПОУ 41084239) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 3 959,40 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: