РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кшик О.І.
секретаря судового засідання Сисан С.І. 
Справа № 456/1889/26
Провадження №2-а/458/12/2026
Учасники справи
позивач ОСОБА_1 
представник позивача Кекіш П.П. 
відповідач: Департамент патрульної поліції
представник відповідача   Решетняк О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6875409 від 20.03.2026. 
Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 20.03.2026 поліцейським 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області рядовим поліції Гринчишин Ю.М. щодо нього винесено оскаржувану постанову, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 19.1 а) Правил дорожнього руху. Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, адже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він керував транспортним засобом із ввімкненим ближнім світлом фар. Вказує, що поліцейський при розгляді справи не надав йому відеодоказ вчинення правопорушення, можливості скористатися правом на правову допомогу при розгляді адміністративної справи, не відібрав пояснення в пасажира, який перебував у транспортному засобі позивача. У п. 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» відсутні будь-які відомості, що здійснювалась фото- або відеофіксація обставин вчинення адміністративного правопорушення, відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснено такі фото або відеозапис. Оскільки, поліцейський безпідставно, без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи притягнув його до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.
Процесуальні дії у справі.
Суд своєю ухвалою від 13.04.2026 відкрив провадження в справі та призначив судове засідання. 
16.04.2026 представник відповідача Решетняк О.А. подала відзив на позов,в якому заперечила позовні вимоги.
21.04.2026 представник позивача адвокат Кекіш А.В. подав відповідь на відзив.
28.04.2026 представник відповідача Решетняк О.А. подала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. 
07.05.2026 представник відповідача Решетняк О.А. подала клопотання про долучення доказів на підтвердження повноважень за правом самопредставництва та додаткові пояснення в справі.
У судове засідання представник відповідача не прибула, причин неявки по відомила, заяв щодо участі у розгляді справи з її участю або без такої не подала.
Відповідно до ст. 223 КАС України суд не встановив підстав для відкладення проведення судового засідання у зв`язку з неприбуттям представника відповідача. 
У судовому засіданні представник позивача адвокат Кекіш П.П., який брав участь в режимі відеоконференції, підтримав позов з підстав та доводів, які викладені в позовній заяві, відповіді на відзив. Звернув увагу на відсутність доказів законності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, відсутність в оскаржуваній постанові відомостей про відео, -фото фіксацію, заначення технічного засобу такої фіксації, з у рахуванням того, що до відзиву відповідач долучив відеозапис та скріншот-фото, з яких не можливо ідентифікувати транспортний засіб, та наявні розбіжності в часі інкримінованого правопорушення. Також, не вказано свідка, який був пасажиром, не вібрано в свідка пояснення, не забезпечено позивачу право на захист, медичну допомогу. Позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, докази його вини відсутні, відтак вважає оскаржувану постанову незаконною, просить таку скасувати, провадження закрити.
Обставини, які встановив суд та зміст спірних правовідносин.
Як видно з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.03.2026 серії ЕНА № 6875409, яка винесена поліцейським 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області рядовим поліції Гринчишин Ю.М., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Згідно з цією постановою, 20.03.2026 о 21:55:00 у м. Львів, вул. Кульпарківська-Щирецька водій керував транспортним засобом "Toyota Camry" номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а) Правил дорожнього руху - порушення водіями транспортних засобів використання освітлювальних приладів в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості.
Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить визнати таку протиправною, скасувати та закрити провадження у справі.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Решетняк О.А. заперечила проти позову, просив у його задоволенні відмовити у зв`язку з безпідставністю, вважає, що оскаржувана постанову винесена відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпчення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, що підтверджено дролученим фто (скіншот) та відеозаписом.
Норми права, які застосував суд вирішуючи спір, та мотиви їх застосування.
У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 19.1 а) Правил дорожнього руху зазначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої - на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Відповідно до п.1.10 ПДР України, темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця; недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.
За порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як видно зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Як передбачено приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно зі ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд встановив, що оскаржуваною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 19.1 а) Правил дорожнього руху – порушення водіями транспортних засобів використання освітлювальних приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості в тунелях, та визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, застосовано штраф.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 40 Закону №580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Водночас, згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено обов`язок уповноваженої особи щодо зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис .
До відзиву на позовну заяву представник відповідача долучила фотознімок (скріншот) транпортного засобу без включених фар ближнього або дальнього освітлення, на якому не виявляється можливим ідентифікавути транспортний засіб, його номерний знак, водія, час та місце руху такого транспортниго засобу.
Також до відзиву на позовну заяву представник відповідача долучила відеозапис з відеореєстратора поліцейського службового автомобіля (файл з назвою "4533__20260320_215131_ch1", на якому відображено рух транспортного засобу о 21 год. 51 хв 48 назустріч поліцейському службовому автомобілю, через одну смугу руху, автомобіль рухається без ввімкененого світла передніх фар, з нечітким, розмитим на відео силуетом кузова автомобіля, з невидимим номерним знаком та невідомим кольором - відеозйомка здійснювалась в чорно-білому режимі, за яким проїхав автобус, мотоцикліст та 4 легкові автомобілі. 
Водночас, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які відомості, зокрема в п. 7 постанови "До постанови додаються" про те, що здійснювалась фото,-віде фіксація, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. 
Відтак, суд вважає за необхідне застосувати висловлену Верховним Судом у постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а правову позицію, згідно з якою Суд зазначив, що Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII надано право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення, однак, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб (марку та номер відеореєстратора, тощо), за допомогою яких здійснено фото чи відеозапис, такі фото/відеозапис згідно з вимогами статті 73 КАС України не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У постанові від 08.07.2020 (справа №463/1352/16-а, адміністративне провадження №К/9901/21241/18) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Зурахуванням вискладеного, надавши оцінку доводам позивача та запереченням відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач не подав суду належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що б давало підстави поліцейському як уповноваженій особі прийняти рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення щодо нього оскаржуваної постанови.
Така постанова у цій справі не відповідає вимогам ч. 1 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить обов`язкових відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що унеможливлює встановити транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); відсутні відомості про свідка, який перебував у транспортному засобі позивача, і доказів звортнього відповідач суду не подав, доводів позивача не спростував.
Відповідач не подав доказів, що ОСОБА_1 20.03.2026 о 21:55:00 у м. Львів, вул. Кульпарківська-Щирецька керував транспортним засобом "Toyota Camry" номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а) Правил дорожнього руху - порушення водіями транспортних засобів використання освітлювальних приладів в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості. 
За таких обставин, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена поліцейським без додержання вимог законності, а відтак підлягає скасуванню.
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Зважаючи на те, що під час розгляду справи відповідач не представив суду жодних достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин у цій справі оскаржувана постанова є незаконною і на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.
Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду. 
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 665,60 грн підлягають до стягнення з відповідача Департаменту патрульної поліції, який є юридичною особою, за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 9, 77, 134, 139, 241, 246, 262, 286 КАС України,
вирішив:
Задоволити позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.03.2026 серії ЕНА № 6875409 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження в справі закрити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ). 
Відповідач: Департамент патрульної поліції (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ: 40108646).
Рішення суду складено та підписано 12.05.2026.
Суддя         О.І. Кшик