П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/4471/22	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області на окрему ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року (суддя Гордієнко Т.О, м. Миколаїв, повний текст рішення складений 14.05.2026), постановлену в порядку статті 383 КАС України, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 стягнуто з ТУ ДСА України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 суддівську винагороду за вересень 2022 року в сумі 81 873 грн. з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 резолютивну частину Миколаївського окружного адміністративного суду викладено у наступній редакції: зобов`язано ТУ ДСА України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за вересень 2022 року, з урахуванням висновків суду.

29.04.2026 відповідачем перераховано позивачу залишок коштів, з яких утримано ставку військового збору у розмірі 5%.

06.05.2026 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку статті 383 КАС України про протиправність утримання ТУ ДСА в Миколаївській області військового збору в розмірі 5% при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/4471/22 та необхідність стягнути з відповідача на свою користь 1379,14 гривень у вигляді протиправно утриманого надлишку військового збору.
14.05.2026 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив окрему ухвалу, якою:
1. Заяву ОСОБА_1 задовольнив частково.
2. Визнав протиправними дії ТУ ДСА України в Миколаївській області при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 року по справі № 400/4471/22 щодо утримання з виплаченої частини суддівської винагороди за вересень 2022 року у сумі 27582,90 військового збору у розмірі 5%, що становить 1379,14 грн.
3. Зобов`язав ТУ ДСА України в Миколаївській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України - повернути ОСОБА_1 надміру утриманий військовий збір у розмірі 3,5% з виплаченої 29.04.2026 частини суддівської винагороди.
4. Встановив строк для надання відповіді на окрему ухвалу – 30 календарних днів з дня її отримання.

Не погоджуючись з вищезазначеною окремою ухвалою, Територіальне управління подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.
На думку апелянта, оскільки чергова частина виплати за рішенням суду була проведена в бухгалтерському обліку установи після 1 грудня 2024 року, ТУ ДСА України в Миколаївській області не має законних підстав для застосування старої ставки 1,5%. Установа є лише податковим агентом і не має права самовільно змінювати чинні ставки податків. Податки утримуються за правилами, діючими на момент фактичного виконання рішення суду та нарахування коштів. Не утримання військового збору у розмірі 5% є прямим порушенням ПКУ, що тягне за собою фінансову відповідальність для установи у вигляді штрафів та пені.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Судом першої інстанції спірне питання було розглянуто в порядку письмового провадження.

Апеляційним судом справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положенням Основного Закону про обов`язковість судового рішення кореспондують з приписами частини другої статті 14 КАС України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
До того ж, за правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтею 382 та статтею 383 КАС України.
Так частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Отож зазначена правова норма КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 набрало законної сили рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 у справі №400/4471/22, в редакції судового рішення апеляційної інстанції, яким зобов`язано ТУ ДСА України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду в повному обсязі за вересень 2022 року у відповідності до частини другої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з утриманням податків та обов`язкових платежів з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні. 
У зв`язку із частковим фінансуванням установи та відсутністю достатнього обсягу асигнувань за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», повна сума за рішенням суду 81873,00 грн. не могла бути нарахована та зареєстрована в органах Державної казначейської служби одноразово, відповідно запиту ДКСУ від 29.03.2023 № 07.1-06/2-10/1636і.
Нарахування та виплати здійснювалися частинами у міру надходження відповідних бюджетних асигнувань, а саме:
- 2023 рік – кошторисні призначення відповідно до затвердженого ДСА України кошторису на 2023 рік у сумі 7090,10 грн. 
- 2024 рік – кошторисні призначення відповідно до затвердженого ДСА України кошторису на 2024 рік у сумі 23800,00 грн. 
- 2025 рік – кошторисні призначення відповідно до затвердженого ДСА України кошторису на 2025 рік у сумі 23400,00 грн. 
- 2026 рік – кошторисні призначення відповідно до затвердженого ДСА України кошторису на 2026 рік у сумі 27582,90 грн.
29.04.2026 позивачу було перераховано залишок коштів в розмірі 21118,84 грн з утриманням 1379,14 гривень військового збору за ставкою 5%, згідно із Законом України № 4015-IX, що набрав чинності з 01.12.2024 та яким базову ставку військового збору для доходів у вигляді заробітної плати було збільшено з 1,5 до 5 відсотків.
Так, відповідно до підпункту 16-1 пункту 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції, чинній до внесення до нього змін згідно Закону України №4015-IX від 10.10.2024, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Згідно з приписами пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.10.2024 №4015-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 ПК України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених ПК України.
Отже, зі спірної суми, нарахованої на виконання судового рішення у даній справі, підлягає відрахуванню та сплаті до Державного бюджету України військовий збір у розмірі 1,5%.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач безпідставно та надмірно утримав зайві 3,5 відсотка військового збору (5 відсотків замість 1,5 відсотка) з виплаченої позивачу суддівської винагороди за вересень 2022 року.
Таким чином, у спірних правовідносинах наявні підстави для задоволення заяви позивача та постановлення судом першої інстанції окремої ухвали.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом при вирішенні спірного питання неповно з`ясовано обставини справи або порушено норми процесуального права, з огляду на що підстави для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції відсутні.
Пунктом першим частини першої статті 315 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає. 

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року, постановлену в порядку статті 383 КАС України – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов