запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/597/26	Головуючий у 1-й інстанції Швець О.В.	
Єдиний унікальний №314/5055/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року    м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 в режимі відеоконференції, захисника Максимова Р.І. в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Максимова Романа Ігоровича на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 01.11.2025 року о 06 год. 55 хв. на 18 км шосе Запоріжжя - Донецьк водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 66» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.  
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір.
В апеляційній скарзі захисник Максимов Р.І. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Свої вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції не надано оцінку тому, що як вбачається з відеозаписів, після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та незгоди з його результатами ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, де медичними працівниками проведено його огляд за допомогою спеціального технічного засобу за результатами чого було виявлено позитивний результат, з яким ОСОБА_1 був не згоден та вимагав відібрання біологічного середовища. Проте лікарем в порушення Інструкції було складено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння без відібрання двох наборів біологічного середовища та проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та після повідомлення про складання протоколу у нього було відібрано кров та повідомлено, що результат буде в понеділок (03.11.2025 року).
Отримано додаткові докази з КНП «Вільнянська багатопрофільна лікарня» Вільнянської міської ради, якими підтверджено порушення лікарями Інструкції, зокрема, повідомлено, що тестування проводилося за допомогою технічного засобу, а не газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором.
Також, із зазначеної відповіді вбачається, що проведено лабораторне дослідження на вміст алкоголю методом Карандаєва, результати якого отримано 03.11.2025 року, а метод ОСОБА_2 є якісним, а не кількісним методом, тому результат аналізу вказаний як «Виявлено», що також свідчить про порушення Інструкції, оскільки, результат дослідження крові було складено через день після складання висновку, а метод яким забиралась кров був якісний, а не кількісний, що унеможливило визначення концентрації алкоголю у крові та сечі.
Зокрема, проведення якісного, а не кількісного аналізу на виявлення алкоголю в крові позбавило можливості встановити яка кількість алкоголю в крові було виявлено у ОСОБА_1 та відповідно встановити чи в нього виявлено більше 0,2 проміле в крові, що є підставою для складання протоколу чи менше, що є допустимою нормою. 
На підставі ч.5 ст.266 КУпАП та п.21 розділу ІІІ Інструкції, висновок складений на підставі зазначеного акту є недійсним та не може свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Також, як вбачається протокол про адміністративне правопорушення складений (01.11.2025 року) до отримання результату аналізу крові (03.11.2025 року) у зв`язку з чим ОСОБА_1 не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки на момент складання протоколу працівники не могли знати, який буде результат дослідження крові.
Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Максимова Р.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться 
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №499983 від 01.11.2025 року, згідно з яким водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом «ГАЗ 66» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,75 ‰ алкоголю;
- у роздруківці результатів приладу "Alcotest Drager 6810", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», а результат тестування склав 0,75 ‰ алкоголю, (тест №1843); 
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Вільнянська багатопрофільна лікарня» ВМР від 01.11.2025 року;
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №81 від 01.11.2025 року з результатом огляду щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.7);
- у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння – 0,83 ‰ алкоголю. Обстеження проведено за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810» (а.с.56-57);
- аналізом крові на вміст алкоголю методом Карандаєва від 01.11.2025 року (а.с.52-53);
- на диску з відеозаписом події.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом перед його зупинкою патрульним поліцейським не оспорюються.
У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.
Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1  керуючи транспортним засобом «ГАЗ 66» д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками патрульної поліції. Працівниками патрульної поліції під час спілкування з  ОСОБА_1  у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, названо їх та запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, на що  ОСОБА_1  погодився. 
Перед початком огляду ОСОБА_1 було роз`яснено порядок його проведення, надано на огляд цілісності упакування тестувальну трубку, проведено контрольний забір повітря, а надалі безпосередньо тестування ОСОБА_1 з результатом 0,75 ‰ алкоголю, що зафіксовано протоколом тесту №1843. З результатом проведеного тесту водій ОСОБА_1 не погодився.
ОСОБА_1 був доставлений для огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу КНП «Вільнянська багатопрофільна лікарня» ВМР. 
В приміщенні даного закладу при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 лікарем були виявлені клінічні ознаки сп`яніння, які відображені в акті медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 01.11.2025 року №81. При дослідженні видихуваного повітря визначена концентрація алкоголю у кількості 0,83‰. Також було здійснено забір крові на алкоголь та проведено лабораторне дослідження на вміст алкоголю методом ОСОБА_2 . Фотоколорометричний метод за ОСОБА_2 являється якісним, а не кількісним методом. Тому результат аналізу вказаний як «Виявлено».
Після проходження огляду у медичному закладі у лікаря-фельдшера був складений висновок №81, з якого слідує, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, які узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.
Поліцейським  ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП та Конституцією України, після чого було складено протокол, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений.
Доводи сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення про те, що медичний огляд ОСОБА_1 був проведений всупереч вимог чинного законодавства, зокрема встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння відбувалось за допомогою технічного засобу «Alcotest Drager», без відібрання біологічних зразків є безпідставними. 
Відповідно до п.8 розділу ІІІ Інструкції на який посилається захисник, встановлено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту (не спеціальних технічних засобів) обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. 
Проте застосування тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини біологічного матеріалу ОСОБА_1 не проводились. А відтак й лабораторне дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі, як це передбачено п.8 розділу ІІІ Інструкції, не проводилось.
Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 апелянтом не надано, а судом не встановлено.
При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду №81 від 01.11.2025 року, однак останні таким правом не скористалися.
У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Максимова Романа Ігоровича залишити без задоволення. 
Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2026 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 314/5055/25