ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ
ЄУН: 336/2789/26
Провадження №: 2/336/2702/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року місто Запоріжжя
Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турчинського Максима Ігоровича, за участі секретаря судового засідання Єршової Алли Олексіївни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №2032043411_CARD від 27.07.2020 року у загальному розмірі 74447,36 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.07.2020 року між АТ «ОТП БАНК» (первісний кредитор) як кредитодавцем та ОСОБА_1 (відповідач) як позичальником було укладено Кредитний договір №2032043411, відповідно до умов якого, позичальнику було надано споживчий кредит, а позичальник зобов`язався повернути надані кошти та сплатити проценти за користування кредитом.
15.03.2024 року на підставі договору факторингу №15/03/24, первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив право вимоги за цим кредитним договором на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Про зміну кредитора та порядок погашення заборгованості позичальника було повідомлено.
Через неналежне виконання своїх договірних зобов`язань з боку позичальника, що призвело до виникнення заборгованості, позивач як кредитор, який набув право вимоги за кредитним договором звернувся з позовом про примусове стягнення суми заборгованості.
Рух справи
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2026р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв до суду не подавав. 
Встановлені судом фактичні обставини по справі та правовідносини сторін 
20 липня 2020 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником було укладено Кредитний договір №2032043411, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах:
Розмір, валюта та цільове використання кредиту – 33854,00 грн на придбання товару; Дата остаточного повернення кредиту – 27 жовтня 2021 року; Строк, на який надається кредит- визначено Графіком платежів; Передоплата позичальника – 0,00 грн (розмір власного платежу (фінансової участі) позичальника (п.1.1 Договору).
До зазначеного Кредитного договору сторонами укладено Додаток 1 (Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту), Паспорт споживчого кредиту, Анкета-заява на отримання кредиту, які підписані позичальником власноруч. 
За матеріалами справи встановлено, що обумовлена сума кредиту була перераховано на користь продавця за придбання товару, оформлена видаткова накладна від 27.07.2020р. на товар, рахунок фактура та касовий чек, - відповідно виконані договірні умови кредитодавця про надання коштів у кредит за визначеною сторонами метою. 
15 березня 2024 року, на підставі Договору факторингу №15/03/24 АТ «ОТП БАНК» відступило за плату своє право вимоги за зазначеним кредитним договором на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС».
Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За приписами ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до приписів ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.
Статтею 1046 ЦК України визначено, «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості ».
За приписами ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Натомість, відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Отже, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним спірним кредитним договором, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . 
За матеріалами справи встановлено та не спростовано відповідачем, що позичальник (відповідач) не сплатив заборгованість за кредитним договором ані первісному ані новому кредитору, тобто не виконав свої договірні зобов`язання належним чином, що є підставою для примусового стягнення суми боргу на користь позивача.
Щодо судових витрат на правничу допомогу суд виходить з такого.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 3-5 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Таким чином, суд вважає, що розмір гонорару адвоката у сумі 7000,00 грн. є неспівмірний зі складністю справи, яка відповідно до положень ЦПК України є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, а також часом, необхідним представнику позивача для вчинення відповідних процесуальних дій.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82,89,141,263-265,279 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №2032043411_card від 27.07.2020р. за тілом кредиту у розмірі 38000,00 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 36447,36 гривень, а також судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 2622,40 гривень і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», ЄДРПОУ:42649746, адреса місцезнаходження: 04112 м.Київ вул.Авіаконструктора І.Сікорського,8; 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 24.06.2026р. 

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя   Максим ТУРЧИНСЬКИЙ 
08.06.26