Справа № 688/5114/25 
Провадження № 2/675/212/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" квітня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої – судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Король К. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі за правилами спрощеного позовного провадження  в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, 
в с т а н о в и в : 
21 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» (далі ТОВ «ФК «Технофінанс») звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
23 жовтня 2025 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області справу було передано за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області.
13 листопада 2025 року справа надійшла до Ізяславського районного суду Хмельницької області. 
17 листопада 2025 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області відкрите провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
ТОВ «ФК «Технофінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 21467,50 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Технофінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики «Техно» № 3715311312-011573, за умовами якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 4500,00 грн шляхом перерахування на банківську карту позичальника № НОМЕР_1 зі строком поверення до 20 лютого 2024 року включно. Договір укладався сторонами у вигляді електронного договору дистанційно, шляхом добровільного заповнення позичальником в особистому кабінеті позичальника повних, точних та достовірних даних через визначену позикодавцем форму формуляра цього договору позики, що одночасно є акцептом електронного правочину. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. ТОВ «ФК «Технофінанс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на день подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 21467,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн; заборгованість за відсотками - 472,50 грн; заборгованість за пенею - 8980,00 грн; заборгованість за послугами - 7515,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики «Техно» № 3715311312-011573 від 13 лютого 2024 року та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання за повторними викликами не з`явився.
Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з відповіді № 2016326 від 17 листопада 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване у АДРЕСА_1 . 
Судові повістки відповідачу ОСОБА_1 направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання. Надіслані ОСОБА_1 судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі дані вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 08 грудня 2025 року, на 10 лютого 2026 року, на 05 березня 2026 року, на 02 квітня 2026 року та на 30 квітня 2026 року.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Судом встановлено, що 13 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Технофінанс» та ОСОБА_1 укладений договір позики «Техно» № 3715311312-011573, що підтверджується копією договору, доданою до матеріалів справи, який підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора W3V7FM. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 надано позику у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5161 АТ «АКБ «Конкорд» про перерахування коштів за договором позики «Техно» № 3715311312-011573 від 13 лютого 2024 року. 
Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 надано позику у розмірі 4500,00 грн строком на 8 днів з дати його надання; дата повернення кредиту 20 лютого 2024 року, що зазначено у договорі позики «Техно» № 3715311312-011573 від 13 лютого 2024 року, копія якої додана до матеріалів справи. 
Згідно п. 2.3.2 позика надається на умовах «Програми лояльності». Під «Програмою лояльності» розуміється отримання й використання позичальником СМС-повідомлень, що містять унікальний набір символів, активація яких надає право на отримання грошових коштів у позику на найбільш вигідних умовах, а саме: зменшення процентної ставки згідно п. 2.3 цього Договору на 50% на 8 днів, що складає 0.75% на день. Правила використання промокодів розміщені на веб-сайті позикодавця. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомлений із зазначеними правилами використання промокодів. Умови нарахування комісії за використання зі знижкою за промокодом застосовуються виключно за умови дотримання позичальником графіку платежів. Сторони погодили, що у разі прострочення терміну або розміру сплати будь-якого з платежів за цим договором, або продовження строку кредитування, умови про нарахування комісії за використання зі знижкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування комісії за використання за базовою ставкою, передбаченою п. 2.4 цього договору, починаючи з дати отримання позики. Скасування умови про нарахування комісії за використання зі знижкою, початок нарахування комісії за використання за базовою ставкою на умовах, викладених в цьому договорі, не є зміною істотних умов цього договору. За умовами п. 2.4 вказаного договору позичальник сплачує комісії, пов`язані з укладенням, обслуговуванням цього Договору. 
ТОВ «ФК «Технофінанс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 20 жовтня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 21467,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн; заборгованість за відсотками - 472,50 грн; заборгованість за пенею - 8980,00 грн,заборгованість за послугами - 7515,00 грн, що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою-розрахунком про стан заборгованості за договором позики. 
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 549 ЦК України.
Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, суд констатує, що відповідач був ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання позики, що діяли станом на момент підписання договору позики «Техно» № 3715311312-011573 від 13 лютого 2024 року.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитодавцю не повернуті в строк, визначений договором, та не сплачені передбачені умовами договору проценти та комісії, що свідчить про порушення прав кредитодавця, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання відповідача виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати визначених сторонами у договорі процентів, комісії.
Відповідач до суду за викликом не з`явився, відзив на позов не подав, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надав. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики «Техно» № 3715311312-011573 від 13 лютого 2024 року у розмірі 12487,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн; заборгованість за відсотками - 472,50 грн; заборгованість за послугами - 7515,00 грн.
Щодо стягнення пені в сумі 8980,00 грн суд вважає необхідним зазначити таке. 
Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
В Україні діє воєнний стан, який був введений в дію відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, який був неодноразово продовжений. Указом Президента України № 40/2026 від 12 січня 2026 року продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року на 90 діб.
Враховуючи ту обставину, що пеня в сумі 8980,00 грннарахована в період дії в Україні воєнного стану, вони підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 21467,50 грн і задоволено на суму 12487,50 грн, тобто на 58,16% (12487,50х100:21467,50). Таким чином, з  ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «Технофінанс»слід стягнути 1408,86 грн (2422,40х58,16%) судового збору.
Керуючись ст. ст. 207, 525, 526, 530, 549, 625, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, 
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс»(місце знаходження 49005, м. Дніпро, вул. Глобинська, буд. 2, офіс 207/2, код ЄДРПОУ 43868852) до  ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання  АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково. 
Стягнути  ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс»(місце знаходження 49005, м. Дніпро, вул. Глобинська, буд. 2, офіс 207/2, код ЄДРПОУ 43868852) заборгованість за договором позики «Техно» № 3715311312-011573від 13 лютого 2024 року, яка станом на 20 жовтня 2025 року становить 12487,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн; заборгованість за відсотками - 472,50 грн; заборгованість за послугами - 7515,00 грн; судові витрати у розмірі 1408 (одна тисяча чотириста вісім) грн 86 коп. 
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Янішевська