ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
27.04.2026	Справа № 915/280/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні 
справу № 915/280/25
за позовом Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
2) Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
3) Інгульської сільської ради
4) Кабінету Міністрів України 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні 
відповідачів  1) Міністерство енергетики України
2) Фонд державного майна України
про визнання права власності за набувальною давністю

За участю представників учасників справи:
від позивача Лопатіна Н.О.
від відповідача-1 Горбач А.М.
від відповідача-2 Роєнко Є.В. 
від відповідача-3 не з`явився
від відповідача-4 Ткачук Я.О. 
третя особа-1 не з`явився
третя особа-2 не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом Миколаївської області розглядалася справа № 915/280/25 за позовом Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", Акціонерного товариства "Укртрансгаз", Інгулецької сільської ради, Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Міністерство енергетики України, про визнання права власності на майно за набувальною давністю.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2025 матеріали справи № 915/280/25 передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Удаловій О.Г.
Ухвалою суду від 23.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 20.11.2025, встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.
24.10.2025 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів направлення заяв по суті спору. 
11.11.2025 від Господарського суду Миколаївської області до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 17.11.2025 до суду від відповідача-4 (Кабінету Міністрів України) надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до 10.12.2025. 
18.11.2025 від відповідача-1 (Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України") надійшли письмові пояснення. 
18.11.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
20.11.2026 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 15.12.2025.
21.11.2025 від позивача до суду надійшли письмові пояснення про виправлення помилок у позовній заяві. 
27.11.2025 до суду від Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області надійшло клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами у справі та за відсутності учасника справи. 
10.12.2025 до суду від відповідача-4 надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.
15.12.2025 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 12.01.2026.
08.01.2026 до суду від відповідача-4 (Кабінету Міністрів України) надійшов відзив на позов.
12.01.2026 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
12.01.2026 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 05.02.2026.
27.01.2026 від Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" надійшла відповідь на відзив. 
03.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, а 04.02.2026 надійшло повідомлення про заміну представника.
05.02.2026 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 16.02.2026.
06.02.2026 від Акціонерного товариства "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" надійшли додаткові пояснення. 
12.02.2026 від Кабінету Міністрів України надійшли заперечення на відповідь на відзив.
16.02.2026 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 05.03.2026.
16.02.2026 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.
Ухвалою суду від 05.03.2026 відкладено підготовче засідання на 26.03.2026 та залучено Фонд державного майна України до участі у справі як третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.
20.03.2026 від Кабінету Міністрів України надійшли додаткові пояснення та клопотання про залишення без розгляду пояснень позивача.
У підготовчому засіданні 26.03.2026 суд протокольною ухвалою відмовив у клопотанні Кабінету Міністрів України про залишення без розгляду пояснень позивача.
26.03.2026 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 06.04.2026.
27.03.2026 від Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" надійшли письмові пояснення. 
02.04.2026 від Фонду державного майна України надійшли пояснення та клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
У підготовчому засіданні 06.04.2026 учасники судового процесу зазначили, що вважають виконаними завдання підготовчого провадження, у зв`язку з чим суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.04.2025.
У судовому засіданні 27.04.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.
Судом відповідно до вимог статей 222-223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, а також заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач, з 1975 року на замовлення виробничого об`єднання «Харківтрансгаз» (ВО «Харківтрансгаз») здійснювалось будівництво газопроводу Щебелинка - Дніпропетровськ - Одеса в с. Мар`ївка Баштанського р-ну Миколаївської області при погодженні Міністерства енергетики та електрифікації СРСР, що підтверджується Актом приймання в експлуатацію Державної приймальної комісії закінченого будівництва компресорної станції в с. Мар`ївка газопроводу Щебелинка - Дніпропетровськ-Одеса від 28.12.1979, затвердженим наказом Міністерства газової промисловості від 19.01.1980 № 30-орг.
Об`єкт електропостачання ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка» прийнято в експлуатацію у складі об`єктів компресорної станції ВО «Харківтрансгаз», яка знаходиться в с. Мар`ївка Баштанського р-ну Миколаївської області.
Позивач є правонаступником Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Миколаївобленерго» (далі - ДАЕК «Миколаївобленерго»).
ДАЕК «Миколаївобленерго» була заснована в процесі корпоратизації на базі Державного енергопостачального підприємства «Миколаївобленерго» (далі - ДЕП «Миколаївобленерго») відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 31.08.1995 № 170 «Про створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Миколаївобленерго» та на підставі Указу Президента України від 04.04.1995 № 282/95 «Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України», наказу Міністерства економіки України від 14.06.1995 №75 «Про внесення змін та доповнень до переліків підприємств, що підлягають корпоратизації, та графіків її проведення».
З метою проведення корпоратизації на підприємстві було створено комісію з корпоратизації ДЕП «Миколаївобленерго» (далі - Комісія з корпоратизації) та на підставі наказу від 19.06.1995 № 1 керівника ДЕП «Миколаївобленерго» у строк з 01.07.1995 по 15.07.1995 проведено інвентаризацію згідно з Положенням про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1993 № 158.
Відповідно до п. 10 Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 № 508 (далі - Положення № 508), Комісія з корпоратизації підготувала акт оцінки вартості майнового комплексу «Миколаївобленерго», що підлягало корпоратизації.
До акту оцінки вартості майнового комплексу «Миколаївобленерго» додано матеріали щодо визначення оціночної вартості майна згідно з передаточним балансом, зокрема відомості, розрахунки та переліки об`єктів, що не підлягають приватизації (Перелік об`єктів (основні засоби), які не підлягають приватизації по «Миколаївобленерго» від 15.07.1995; Об`єкти цивільної оборони та культури, що не підлягають приватизації по «Миколаївобленерго» від 15.07.1995), які складені Комісією з корпоратизації.
Згідно з п. 10 Положення № 508 Комісія з корпоратизації подає засновнику у двомісячний термін з дня затвердження її складу акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, що підлягає корпоратизації, проект плану розміщення акцій та проект статуту відкритого акціонерного товариства, розроблений відповідно до Закону України «Про господарські товариства», з урахуванням вимог передбачених Указом Президента України від 15.06.1993 № 210/93 «Про корпоратизацію підприємств».
На виконання вказаних норм Комісією з корпоратизації направлено до Міністерства енергетики і електрифікації України акт оцінки вартості майнового комплексу «Миколаївобленерго».
Пунктом 1 наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 31.08.1995 № 170 затверджено акт оцінки цілісного майнового комплексу ДЕП «Миколаївобленерго», а пунктом 5 встановлено «вважати ДАЕК «Миколаївобленерго» правонаступником ДЕП «Миколаївобленерго».
Поряд з цим, в акті оцінки вартості майнового комплексу, конкретизований перелік майна, що увійшов в процесі корпоратизації до статутного фонду (капіталу) Позивача, не визначався.
Відповідно до п. 15 Положення № 508 з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов`язків корпоратизованого підприємства.
У подальшому Державна акціонерна енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» була перейменована у Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго».
У квітні 2011 року відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та на підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» було перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», а у квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» перейменовано в Акціонерне товариство «Миколаївобленерго».
При цьому позивач зазначив, що у нього відсутній перелік майна, що увійшов до статутного капіталу Позивача у процесі корпоратизації, та інвентаризаційні описи основних фондів, складених на дату оцінки об`єкта у 1995 році. З метою пошуку вказаних документів Позивач звертався до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, АТ «Одесаобленерго», Державного архіву Одеської області, ВП «Південна електроенергетична система» ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО», Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Фонду державного майна України. У відповідях зазначених організацій (від 09.04.2020 № 26/1.1-19.3-9266, від 03.03.2020 № 101/03/03- 1024, від 02.11.2018 № 101/10/03-7080, від 20.03.2020 № 709/05-20, від 27.02.2020 № 05/8018, від 10.02.2015 № 12/02/2516/нк, 26.01.2018 № 10-21-1645) вказано про відсутність у них переліку майна, що увійшло до статутного капіталу Позивача, та інвентаризаційних описів основних фондів, складених на дату оцінки об`єкта у 1995 році.
03.03.2017 набрав чинності Порядок підтвердження державними органами приватизації факту передачі державного майна до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації (корпоратизації), затверджений наказом Фонду державного майна України (далі - ФДМУ) від 12.01.2017 №17 (далі - Порядок № 17).
Відповідно до п. 5 Порядку № 17 для підтвердження факту передачі державного майна до статутного капіталу господарського товариства, утвореного у процесі приватизації (корпоратизації), заявник подає до державного органу приватизації, зокрема дані інвентаризаційних описів основних фондів (зведений акт інвентаризації, перелік необоротних активів), складених на дату оцінки об`єкта.
У Товариства (позивача) не збереглися інвентаризаційні описи основних фондів (зведений акт інвентаризації, перелік необоротних активів), складені на дату оцінки об`єкта у 1995 році.
Листом від 26.07.2017 № 01/16-4272 позивач надав Фонду державного майна України (далі ФДМУ) наявні у нього додаткові документи та інформацію, які необхідні для підтвердження факту передачі державного майна до статутного капіталу Позивача, крім даних інвентаризаційних описів основних фондів, складених на дату оцінки об`єкта.
Листом від 26.01.2018 № 10-21-1645 ФДМУ повідомив Позивача, що наданий пакет документів є недостатнім для підтвердження факту передачі державного майна до статутного капіталу Позивача.
При цьому у позивача відсутні документи щодо підстав прийняття на баланс ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка».
Водночас, згідно з балансовою довідкою бухгалтерії Позивача від 06.01.2025 № 04.02/01-50-2 на балансі Позивача з 01.06.1985 обліковується нерухоме майно ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка», яка (ПС) знаходиться за адресою: с. Мар`ївка, Баштанський р-н, Миколаївська область, до складу якої входить: будівля ОПУ загальнопідстанційний пункт управління, ГЩУ, акумуляторна, допоміжні приміщення, інвентарний № 30081, балансова вартість становить - 22 047,64 грн, надалі за текстом - ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка».
Крім того, як встановлено судом під час розгляду даної справи, 06.01.2025 між Позивачам та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» укладено Договір про встановлення строкового платного земельного сервітуту щодо частини земельної ділянки площею 1,0776 га, кадастровий номер 4820683400:02:000:1030, для обслуговування ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка». Строк дії земельного сервітуту до 31.12.2034.
Таким чином, позивач вказує, що він з 1985 року відкрито, без таємниць, добросовісно володіє майном, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння, обслуговує, ремонтує за власні кошти та несе відповідальність за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію енергетичного об`єкту, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка» (з урахуванням уточнення позовних вимог, оскільки первісно позивачем така нежитлова будівля визначена як ПС 150/35/6 кВ), до складу якої входить: літ. «А» будівля ОПУ (ГЩУ, акумуляторна), загальною площею 363,3 кв. м, літ. № 1 - огорожа, металева сітка, які розташовані в с. Мар`ївка, Баштанського р-ну, Миколаївської області.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач-1 (Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України") у заявах по суті вказує, що є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не оспорює право власності позивача, зокрема, на нежитлову будівлю ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка». Крім того, за доводами відповідача-1, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ВО «Харківтрансгаз» було філією Управління магістральних газопроводів дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а тому спірне майно входило до складу магістрального газопроводу та мало бути основним фондом державної власності, яке, у свою чергу, не могло б бути приватизовано. 
Відповідач-2 (АТ "Укратрансгаз") у поясненнях вказує, що в останнього відсутні будь-які відомості, що стосуються об`єкта, який є предметом даного позову, та на балансі відповідача-2 такий об`єкт не перебуває.
Відповідач-3 (Інгульська сільська рада) заяв по суті спору не подав, просив розглядати справу за відсутності її представника.
Відповідач-4 (Кабінет Міністрів України) проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що:
- позивачем не доведено підстав для визнання за ним права власності на майно за набувальною давністю;
- позивачем не доведено, що вказане майно передане останньому в процесі приватизації, а не є державним майном, яке входило до складу магістрального газопроводу;
- позивач до звернення до суду з даним позовом не звертався до Кабінету Міністрів України та Міністерства енергетики України з заявами щодо приналежності вказаного майна до державної власності;
- позивачем не доведено наявність порушеного права.
Третьою особою-1 (Міністерством енергетики України) письмових пояснень по суті позовних вимог не надано.
Третя особа-2 (Фонд державного майна України) у поясненнях по суті спору вказала, що приватизацією Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Миколаївобленерго» займалось Міністерство енергетики та електрифікації України (на даний момент Міністерство енергетики України), а не Фонд державного майна України, відтак у останнього відсутні будь-які дані стосовно того, що відомості про нежитлову будівлю ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка», до складу якої входить: літ. «А» будівля ОПУ (ГЩУ, акумуляторна), загальною площею 363,3 кв. м, літ. № 1 - огорожа, металева сітка, які розташовані в с. Мар`ївка, Баштанського р-ну, Миколаївської області, передавались від суб`єктів управління до Фонду для внесення до реєстру як об`єктів державного майна. 
Розглянувши заявлені позивачем вимоги, а також заперечення відповідачів та третіх осіб на вказані вимоги, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно зі ст. 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.
Як визначено ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.
Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.
Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Суд під час розгляду даної справи врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.08.2019 у справі № 915/945/18, згідно з якими інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього (п. 6.2.10 вказаної постанови).
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, який різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), що перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк становить десять років (6.2.14 постанови).
Також відповідно до п. 6.2.15 постанови для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття.
Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх наведених умов у сукупності, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.
Так, на підтвердження факту добросовісного володіння майном позивачем надано, зокрема, балансову довідку бухгалтерії позивача від 06.01.2025 № 04.02/01-50-2, відповідно до якої на балансі Позивача з 01.06.1985 обліковується нерухоме майно ПС 150/35/6 кВ «Мар`ївка», яка знаходиться за адресою: с. Мар`ївка, Баштанський р-н, Миколаївська область, до складу якої входить: будівля ОПУ загальнопідстанційний пункт управління, ГЩУ, акумуляторна, допоміжні приміщення, інвентарний № 30081, балансова вартість становить - 22 047,64 грн.
Водночас, суд вказує, що документів, які б підтверджували передачу вказаного майна ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка» позивачу як правонаступнику ВО «Харківтрансгаз», яким (ВО «Харківтрансгаз») здійснювалось будівництво такого майна, у подальшому передавалось таке майно Державній акціонерній енергопостачальній компанії «Миколаївобленерго», що станом на 01.06.1985 ввійшло до майна, яке були приватизоване правонаступником позивача, позивач до матеріалів справи не надав. Крім того, позивач зазначав, що у нього відсутні докази прийняття сіпрного майна від Державоїй акціонерної енергопостачальної компанії «Миколаївобленерго».
Суд також врахував, що позивач вперше звернувся до Фонду державного майна України щодо факту передачі державного майна до статутного капіталу позивача листом від 26.07.2017 № 01/16-4272.
Водночас, доказів звернення до Кабінету Міністрів України та Міністерства енергетики України щодо правового статусу, обліку спірного майна до моменту звернення до суду з даним позовом позивач під час розгляду даної справи не надав.
Таким чином, позивачем не підтверджено документально шляхом надання належних та допустимих доказів підстав для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, принаймні до 26.07.2017 - дати звернення до Фонду державного майна.
При цьому судом не беруться до уваги надані позивачем балансова довідка бухгалтерії позивача від 06.01.2025 № 04.02/01-50-2, а також витяги з оперативного журналу за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік щодо проведення ремонту майна, вимога про визнання права власності на яке є предметом розгляду у даній справі, оскільки такі документи є внутрішніми документами позивача, що складані одноособово позивачем та його представниками.
Як визначено ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).
З 26.07.2017 (звернення до Фонду державного майна України) станом на момент звернення до суду з даним позовом не сплив установлений строк безперервного володіння майном для потенційно можливого визнання на нього права власності за набувальною давністю. 
Крім того, судом враховано, що для обслуговування майна, яке є предметом розгляду у даній справі, між позивачем та відповідачем-1 укладено 06.01.2025 договір про встановлення строкового платного земельного сервітуту щодо частини земельної ділянки площею 1,0776 га, кадастровий номер 4820683400:02:000:1030, для обслуговування ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка». Строк дії земельного сервітуту до 31.12.2034.
Таким чином, позивач має право користування земельною ділянкою (сервітут) для обслуговування ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка».
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю ПС 150/35/10 кВ «Мар`ївка», у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні позову у даній справі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збір підлягає покладанню на позивача. 
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20.05.2026.

Суддя О.Г. Удалова