Справа № 703/3201/26 р.
3-зв/703/3/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши заяву судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М. про самовідвід від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, -
встановила:
На розгляд судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М. надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП.
04 червня 2026 року суддею Проценко А.М. було заявлено самовідвід у розгляді даної справи з підстав того, що в протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що датою вчинення правопорушення є дата та час фактичного подання декларації до реєстру НАЗК, оскільки до подання декларації в діях порушника вбачалися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-2 КК України. При вирішенні питання щодо розгляду справи по суті, встановлено, що в провадженні судді Проценко А.М. перебувало клопотання про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні № 42025252230000090, справа № 703/596/26, провадження 1-кс/703/59/26. При вирішенні зазначеного клопотання слідчим суддею досліджувалися додані до нього документи на підтвердження обставини вчинення кримінального правопорушення. Водночас ці самі обставини відображені і в протоколах про адміністративні правопорушення у вказаній справі.
Дані обставини є такими, що унеможливлює прийняття участі при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення та прийняття рішення по ній. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що заяву судді Проценко А.М. про самовідвід слід задовольнити виходячи із наступного.
Кодекс України про адміністративне судочинство не містить норми, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАСУ, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.
Однак за практикою ЄСПЛ, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09.06.2011).
Крім того, ЄСПЛ зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними дія цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).
Так, відповідно до п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У пункті 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративне правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає підстави відводу (самовідводу) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід судді слід застосувати аналогію закону та перевірити відповідність заявлених захисником підстав для відводу судді нормам діючого кримінального процесуального законодавства України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. 
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі. 
Інститут відводу (самовідводу) має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.
Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.
Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, вважаю, що заяву судді Проценко А.М. про самовідвід слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.280 КУпАП, суддя, -
постановила:
Заяву судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М. про самовідвід від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП -задовольнити.
Відвести суддю Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП.
Справу № 703/3201/26 (провадження № 3/703/1234/26) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП передати до канцелярії суду для подальшого визначення судді.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Крива