ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 140/15973/25 пров. № А/857/19416/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сала П. І.,
суддів: Димарчук Т.М.
Москаля Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року (суддя Смокович В.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом щодо оскарження відмови Головного управління ПФУ у Волинській області у перерахунку пенсії зі збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище 75% заробітку відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) у редакції, чинній до 11.10.2017, починаючи з 03.06.2025.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 вказаний позов задоволено повністю.
У поданій апеляційній скарзі Головне управління ПФУ у Волинській області просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно з п. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ право на отримання пенсії із збільшенням на один процент заробітку за понаднормовий стаж мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, лише у разі призначення їм пенсії на умовах, визначених ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Таким чином, оскільки пенсія позивачці призначена на умовах ч. 1 ст. 27 цього Закону, підстав для проведення її перерахунку відповідно до п. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ немає. Водночас, на думку відповідача, обчислення пенсії позивачки за «двоскладовою формулою» є недоцільним та призведе до суттєвого зменшення загального розміру пенсії, тоді як проведення розрахунку пенсії без застосування цієї формули чинним законодавством не передбачено.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що однак не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (3 категорія), перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Волинській області та з 27.02.2011 отримує пенсію за віком.
У відповідь на звернення позивачки щодо здійснення перерахунку та виплати їй пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 11.10.2017, а саме без застосування двоскладової формули при її обчисленні, передбаченої ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-ІV, відповідач листом повідомив про відсутність правових підстав для цього.
Відтак, вважаючи надану відмову протиправною, позивачка звернулася до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із поширення на позивачку пільг щодо обчислення стажу роботи, встановлених п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII у редакції, що була чинною до 11.10.2017, а відтак необхідності збільшення розміру її пенсії за кожний понаднормовий рік роботи.
Такі висновки відповідають нормам матеріального права та є правильними.
Колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 1 Закону № 796-XII, цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Статтею 56 Закону № 796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.
Так, згідно з п. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
У зв`язку з набранням 11.10.2017 чинності Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», пункт 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»».
Своєю чергою, частина перша статті 27 Закону № 1058-IV визначає формулу розрахунку розміру пенсії за віком, а частина друга цієї статті передбачає, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
В той же час для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена у п. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Отже, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону № 796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.06.2024 у справі № 300/3435/21 та є обов`язковою для застосування в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Позивачка є особою, яка потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС, на неї розповсюджується дія статті 56 Закону № 796-XII, а тому перерахунок її пенсії повинен здійснюватися за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що позивачка має право на перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, згідно з п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII.
При цьому суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта на неможливість застосування у даному випадку п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII, зважаючи на те, що пенсія позивачці не була призначена на умовах, визначених ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.
Суд враховує, що пенсія позивачці призначена до внесення до закону змін, які передбачили таку умову (тобто до 11.10.2017), а попередня редакція вказаної статті гарантувала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV. Відповідні зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін.
Таким чином, оскільки у цьому випадку пенсія позивачці не призначається вперше, а підлягає перерахунку, на неї не може поширюватися вказана умова.
Зазначений висновок підтверджується застосованою вище постановою КАС ВС від 25.06.2024 у справі № 300/3435/21, в якій констатовано, що оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII, то згідно з вимогами ст. 58 Конституції України такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки це право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон № 2148-VIII, яким було внесено зміни до п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII. Поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормативний стаж залежно від призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України є неприпустимим.
При вирішенні справи колегія суддів також зауважує, що Закон № 796-XII не містить жодних норм щодо обмеження частини пенсії, обчисленої відповідно до його положень за період роботи особи на територіях радіоактивного забруднення максимальною величиною 168,00 грн.
Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 09.04.2020 у справі № 560/869/17 та від 25.06.2024 у справі № 300/3435/21.
Тобто незастосування двоскладової процедури автоматично усуває й обмеження у 168 грн, оскільки воно є невід`ємною частиною цієї процедури. Відтак зазначення щодо відсутності цього обмеження у резолютивній частині рішення не є доцільним. При цьому пенсія позивача повинна розраховуватись виключно за нормами відповідно до п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII у редакції до 11.10.2017, яка не передбачає жодних обмежень, ідентичних тим, що вводяться двоскладовою процедурою.
Ураховуючи викладене, відмова Головного управління ПФУ у Волинській області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачки з урахуванням доплати за понаднормовий стаж відповідно до п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII у редакції, чинній до 11.10.2017, є протиправною. 
Отже, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі № 140/15973/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Суддя-доповідач	 	П. І. Сало  	
судді	 	Т. М. Димарчук  	
 	 	Р. М. Москаль