Справа № 740/1074/26 
Провадження № 2/740/1306/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Ніжин    
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на свою користь заборгованості за договором про надання кредиту № 546678-КС-001 від 10.07.2025 у розмірі 21312,22 грн. та 2662,40 грн. судового збору.
В обґрунтування позову зазначено, що 10.07.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 546678-КС-001 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 8000 грн., на умовах сплати процентів за користування кредитом, а позичальник в свою чергу зобов`язалась повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів.
Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти загальною сумою 4778 грн. Таким чином, станом на 15.02.2026 заборгованість відповідачки становить 21312,22 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 7295 грн.; сума прострочених платежів по процентах – 9265,92 грн.; сума заборгованості за відсотками, відповідно до ст. 625 ЦК України – 4000 грн.; сума прострочених платежів за комісією – 750,40 грн.

Від представника відповідачки – адвоката Кірюшина А.А. надійшов відзив, у якому просить позов задовольнити частково з наступних підстав. 
Відповідачка ОСОБА_1 є військовослужбовцем, брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, тому на неї розповсюджуються пільги, визначені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і відсотки за користування кредитними коштами з неї стягнуті бути не можуть.
Штрафні санкції також стягненню не підлягають, оскільки нараховані в період дії в Україні воєнного стану. 

Представниками позивача подано відповіді на відзив, у яких указано, що стороною відповідача не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів того, що відповідачка перебувала на військовій службі саме протягом дії кредитного договору з 10.07.2025 по 25.12.2025, що було б підставою для застосування норм ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Відсотки за користування кредитом нараховано відповідачці згідно умов договору, в межах строку договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 

У додаткових письмових поясненнях представник відповідачки стверджував про недоведення факту отримання відповідачкою кредитних коштів від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», так як достатніх даних про це не міститься у виписці по банківському рахунку відповідачки.

Ухвалою судді 13.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду 13.03.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
В судове засідання сторони чи їх представники не з`явилися. У відзиві та відповіді на відзив представники сторін просили про розгляд справи за їх відсутності. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Судом установлено, що 10.07.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №546678-КС-001 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-8401» (а.с.17-47).
Відповідно до умов договору позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8000 грн. строком на 24 тижні (до 25.12.2025), а позичальник в свою чергу зобов`язалася повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Кредит надається позичальнику на поточний (картковий рахунок), який відповідає банківській платіжній картці НОМЕР_1 .
Згідно пунктів 2.4, 2.5 стандартна процентна ставка за кредитом - 1 % в день, комісія за видачу кредиту -1600 грн.
Договором визначено, що орієнтована вартість кредиту складає 19785,72 грн.
Сторонами в п. 4.2.2 Договору кредиту погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Візуальна форма послідовності дій клієнта відображає опис дій, вчинених клієнтом та товариством, при укладенні електронного договору про надання кредиту 546678-КС-001 від 10.07.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а також дату та час їх вчинення (а.с.47зворот-48).
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, кредитний договір між сторонами укладено в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», свої зобов`язання за Договором кредиту виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, який склав 8000 грн., шляхом переказу грошових коштів на банківську картку ОСОБА_1 , про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (а.с.49зворот), а також інформація АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі змісту якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 10.07.2025 було зараховано кошти в сумі 8 000 грн. При цьому у виписці по банківському рахунку в деталях операції зазначено надходження коштів від «12 G. Kozhumyatska st.», що співпадає з юридичною адресою відправника коштів ТОВ «ПрофітГід» - вул. Кожум`яцька, 12-г, м. Київ. Таким чином, твердження представника відповідачки (викладене у додаткових поясненнях, що надійшли до суду 20.04.2026) щодо недоведення факту отримання відповідачкою кредитних коштів від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» спростовується вказаними доказами.
Із урахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини, згідно положень ст.ст. 526, 599, 629, 1054 ЦК України.
Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається з розрахунку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ОСОБА_1 частково сплатила заборгованість за кредитним договором №546678-КС-001 загальною сумою 4778 грн., з яких у рахунок погашення боргу за кредитом – 704,10 грн., за відсотками – 3224,30 грн., за комісією – 849,60 грн. Станом на 19.02.2026 залишок заборгованості кредитним договором відповідачки складає 21312,22 грн., з яких: 7295,90 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9265,92 грн. – заборгованість по відсотках, 750 грн. – комісія, 4000 - проценти за ст. 625 ЦК (а.с. 11-12).
Суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов договору № 546678-КС-001 щодо повернення всієї суми тіла кредиту у визначені договором строки.

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами і комісії згідно умов договору, та процентів за ст. 625 ЦК України, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За змістом ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Копіями довідок від 22.08.2025 та 06.03.2026 військової частини НОМЕР_3 підтверджується, що молодший сержант ОСОБА_1 , дійсно перебуває на військовій службі та в періоди з 09.12.2023 по 23.12.2024, з 01.01.2025 по 23.06.2025, з 09.07.2025 по 01.08.2025 брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією рф проти України.
Отже, ОСОБА_1 є військовослужбовцем і на неї поширюється положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо заборони нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом.
За такого, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача 9265,92 грн. прострочених платежів по відсотках, а сплачені відповідачкою суми коштів, зараховані позивачем у рахунок сплати відсотків, в розмірі 3224,30 грн. підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по комісії (750,4 грн) та тілу кредиту (7295,9 грн), внаслідок чого заборгованість по комісії фактично відсутня і відповідно відсутні підстави для її стягнення з відповідачки, а борг за тілом кредиту становить 4822 грн, який і слід стягнути за рішенням суду з відповідачки на користь позивача. 
Позовна ж вимога про стягнення з відповідачки заборгованості по відсотках, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України, в силу положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України задоволенню також не підлягає, оскільки вказана сума нарахована у період дії в Україні воєнного стану.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а саме стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 4822 грн.

Щодо судових витрат суд дійшов наступного. 
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено судом на 22,63 % (4822 : 21312,22 х 100), з урахуванням приписів п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню відповідачкою пропорційно розміру задоволених вимог – в сумі 602,5 грн. (2662,4 х 22,63%).
У відзиві на позовну заяву представник відповідачки – адвокат Кірюшин А.А. просив стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. 
Судом установлено, що відповідачкою ОСОБА_1 05.03.2026 укладено договір про надання професійної правової з Адвокатським бюро «Артема Кірюшина», згідно якого визначено вартість послуг у розмірі 5000 грн.
Відповідно до акта виконаних робіт від 05.03.2026 Адвокатське бюро «Артема Кірюшина» надало ОСОБА_1 професійну правову допомогу у справі №740/1074/26 вартістю 5000 грн. 
Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 судом задоволено частково – на 22,63%, тому сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки пропорційно розміру задоволених вимог становить 3868,50 грн. (5000 х 77,37%).
Згідно із ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Отже, з урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України в суму судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки в розмірі 3868,50 грн. слід зарахувати судові витрати на по сплаті судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в розмірі 602,50 грн., та остаточно стягнути з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь ОСОБА_1 різницю в розмірі 3266 грн. (3868,50 – 602,50).
Керуючись ст.4, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ - 41084239, місцезнаходження 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, офіс 411, заборгованість за кредитним договором № 546678-КС-001 від 10.07.2025 в розмірі 4822 (чотири тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3266 (три тисячі двісті шістдесят шість) грн. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Суддя І.М. Карпусь