Справа № 420/25103/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 06.06.2025 року № 28388/15-32-07-03-25, № 28393/15-32-07-03-25, № 28394/15-32-07-03-25, № 28397/15-32-07-03-25, № 28400/15-32-07-03-25 № 28402/15-32-07-03-25, № 28405/15-32-07-03-25.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що отримане від ТОВ «АЛМА ВІН», ПзІІ «АМІК Україна», ТОВ «ФАВОР ДВ» пальне було використано у власній господарській діяльності ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ». Використання пального віднесено до виробничих витрат, адже таким пальним заправлялись орендовані вантажні автомобілі, які використовувалися позивачем для забезпечення здійснення основної діяльності товариства - надання послуг з перевезення вантажів клієнтів вантажним транспортом. Наявні платіжні інструкції щодо придбання пального та акти списання пального, правові підстави використання вантажного транспорту, ведення основної діяльності щодо надання послуг з вантажного перевезення, тобто наявний документально підтверджений ланцюг використання пального для основних засобів, що використовуються на виробництві товариства при здійсненні господарської діяльності, свідчить про правомірність, підставність та реальність здійснення витрат на придбання пального.
Щодо посилання податкової на зміст актів списання пального та відсутність в них зазначення на які потреби фактично були витрачені ПММ (в т. ч. на які машини списані ПММ), на відсутність зокрема, ТТН, подорожних листів, позивач вказує, що діючим законодавством не встановлено обов`язкової форми акта списання ПММ та обґрунтування його певним змістом та переліком документів. Також, фактична змістовність наданих актів списання пального передбачає відображення в них і категорії пального, і його об`єму, і переліку вантажного транспорту, і маршруту, у тому числі кілометражу його слідування тощо, тобто, є достатньою для встановлення підстав списання ПММ. ТТН є доказом факту перевезення (переміщення) саме товару, тому є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Також, з 14.08.2011 року (з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" від 05.07.2011 р. № 3565-VІ) подорожні листи (як легкових, так і вантажних авто) не є обов`язковим документом.
Представник позивача зазначає, що надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій у спірний період та реальність здійснення господарської діяльності, в т.ч. фактичне використання дизельного палива, а також, відповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, звичності цих операцій для товариства, здійснення операцій саме з метою отримання прибутку та наявності окремо та у сукупності і інших обставин, які свідчать про пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача.
Також, представник вказує, що договорами перевезення вантажів автомобільним транспортом, який укладений між ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» та ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 належним чином задокументований оформленими з дотриманням усіх вимог податкового законодавства та правилами бухгалтерського обліку первинними документами, відображений в податковій звітності підприємства, є реальним, консенсуальним, товарним, взаємним, оплатним, таким, що відбувся в дійсності та потягнув за собою зміни в майновому стані всіх учасників такої господарської операції. В наданих ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» актах виконаних робіт (послуг), перелік яких наведений у додатку № 13 акту перевірки, наявна вся необхідна інформація щодо номерного знаку, пункту вибуття автотранспортного засобу та пункту прибуття, а саме, така інформація відображена в розділі «Назва» актів виконаних робіт (послуг).
Взаємовідносини ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» та ТОВ «ТРАНСВЕЙ СЕРВІС» відбувались у 2018 (а саме, з січня 2018 по квітень 2018) та на момент вчинення правочинів ТОВ «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС» було належним платником податків, зворотного акт позапланової перевірки не містить. Окрім того, оскільки відповідальність, у тому числі податкова, має індивідуальний характер, то ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» не може нести відповідальність за дії / бездіяльність свого контрагента, більш того вчинені після повного виконання всіх їх зобов`язань та взаємовідносин. В акті позапланової перевірки не наведено жодного достовірного, достатнього та належного аргументу (нормативного чи фактичного), який би стверджував про неможливість або відсутність у позивача права відносити суми отриманого від контрагента ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС" ПДВ у складі оплати отриманих послуг – до складу власного податкового кредиту.
Як вказує позивач, в акті позапланової перевірки податковим органом не оспорюється здійснення господарських операцій, їх реальність та і взагалі перевіряючими не досліджувались господарські операції між позивачем та його контрагентами. Висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині податку на прибуток зроблені за результатами аналізу та співставлення бухгалтерських звітів та на підставі начебто не надання позивачем первинних документів. При цьому податковим органом не доведено факту ненадання позивачем таких первинних документів.
Крім того, за приписами цієї норми штрафні санкції за порушення строків своєчасної реєстрації / не реєстрації податкових накладних у період з 01.03.2020 і до 30.06.2023 не повинні були застосовуватись.
На думку позивача, вважаємо ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» повністю доведено неправомірність податкових повідомлень – рішень ГУ ДПС в Одеській області від 06.06.2025 року № 28388/15-32-07-03-25, № 28393/15-32-07-03-25, № 28394/15-32-07-03 25, № 28397/15-32-07-03-25, № 28400/15-32-07-03-25, № 28402/15-32-07-03-25, № 28405/15-32-07-03-25, які підлягають визнанню їх судом протиправними та скасуванню.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” до Головного управління ДПС в Одеській області.
Відповідно до розпорядження керівника апарату №800 від 18.12.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу справі між суддями від 22.12.2025 справу №420/25103/25 передано для розгляду головуючому судді Марину П.П.
Ухвалою суду від 13.01.2026 року прийнято до провадження справу №420/25103/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, Головне управління ДПС в Одеській області позов не визнає, не погоджується з доводами позивача, вважає що позов не підлягає задоволенню.
Представник відповідача зазначає, що податковий орган вважає позовні вимоги ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» безпідставними. В ході перевірки було встановлено низку порушень податкового законодавства, кожне з яких документально зафіксоване в акті та підтверджене належними доказами. Донарахування податку на прибуток і ПДВ, а також застосовані штрафні санкції ґрунтуються на конкретних нормах.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” зареєстровано 14.08.2014 р., видами економічної діяльності підприємства є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.
У період з 21.04.2025 по 25.04.2025 Головним управлінням ДПС у Одеській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2024, за результатами якої складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 21121/15-32-07-03-20 від 02.05.2025 року.
У висновках акту перевірки вказано, що перевіркою встановлено порушення ТОВ “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ”; 
- п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44. п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 2 ст. 3, п. 1, п. 2, п. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п. 2.1, п. 2.4, п. 2.7, п. 2.8, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704; п. 5, п. 6, п. 7. п. 11 п. 17 п. 19 п. 20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку (надалі - П(С)БО) № 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19 січня 2000 року за № 27/4248 (зі змінами та доповненнями), встановлено заниження податку на прибуток за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 у сумі 327794 грн., в тому числі:
за 2018 рік у сумі 35318 грн. (в т. ч. 1 квартал 2018 року у сумі 7781 грн., півріччя 2016 року 17702 гри.)
за 2019 рік у сумі 49734 грн. (в т. ч. півріччя 2019 року у сумі 4194 грн., три квартали 2019 року у сумі 10458 грн.);
за 2020 рік у сумі 88569 грн. (в т. ч. 1 квартал 2020 року у сумі 38700 грам півріччя 2020 року у сумі 57942 грн., три квартали 2020 року у сумі 71280 грн.);
за 2021 рік у сумі 8350 грн. (в т. ч. півріччя 2021 року у сумі 7878 грн., три квартали 2021 року у сумі 8058 грн.);
за 2022 рік у сумі 113381 грн. (в т. ч. три квартали 2022 року у сумі 95411 грн.), за 2023 рік у сумі 15913 грн. (в т. ч. три квартали 2023 року у сумі 184 грн.);
за 2024 рік у сумі 16529 грн. (в т. ч. три квартали 20243 року у сумі 184 грн.).
- п. 44.1, п. 44.2. п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189. п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 розділу V, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п.п. 3, п.п.6 п. 3, п.5 розд. 1 «Податкові зобов`язання» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства фінансів Україна від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у загальній сумі 87546 грн., в тому числі по періодах:
березень 2018 року у сумі 10130 грн.,
квітень 2018 року у сумі 9822 грн.,
червень 2019 року у сумі 950 грн..
травень 2020 року у сумі 11039 грн.,
грудень 2022 року у сумі 19967 грн.,
листопад 2023 року у сумі 17477 грн.,
жовтень 2024 року у сумі 18161 грн.
- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами га доповненнями), в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, а саме:
несвоєчасності реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних на суму
ПДВ зі знаком «-» 150 000,01 грн.,
податкові накладні статус яких «реєстрацію зупинено» на загальну суму ПДВ 267 393,51 грн. строком більше ніж 365 календарних днів,
не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні в адресу покупців на суму ПДВ 65868 грн.
- п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в частині незабезпечення платником податків зберігання первинних документів.
- п. 63.3 ст. 63, п. 117.1. ст. 117 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 8.1, п. 8.4 розділу VIII наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» від 09.12.2011 №№1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462), зареєстрованого Міністерством юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300 (із змінами та доповненнями), в частині неподання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти. пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП.
- п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №№2755-VI (зі змінами), в частині відображення у звітності некоректних даних щодо доходів нарахованих виплачених платникам, які призвели до зменшення зобов`язань платника податку;
- ст. 7, ст. 8 Закону № 2464 від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено заниження оподатковуваного доходу на суму 790,40 грн. за вересень 2023 року, в результаті чого донараховано ЄСВ за вересень 2023 року у сумі 173,89 грн.
Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення - рішення від 06.06.2025 року:
№ 28388/15-32-07-03-25, яким збільшено податок на прибуток приватних підприємств на суму 327 794 грн. та застосовані штрафні санкції в сумі 32 779 грн. (всього 360 573 грн.); 
№ 28393/15-32-07-03-25 - яким збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 87 546 грн. та застосовані штрафні санкції в сумі 8 755 грн. (всього 96 301 грн.); 
№ 28394/15-32-07-03-25, яким до позивача застосовано штраф за не забезпечення зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 Податкового кодексу України строків їх зберігання та не надання контролюючому органу оригіналів цих документів в сумі 1 020 грн.; 
№ 28397/15-32-07-03-25, яким застосовано штраф в сумі 1 020 грн. за не подання до податкового органу заяви (повідомлення) за формою № 20-ОПП за 1 (один) об`єкт оподаткування, через які провадиться діяльність підприємства; 
№28400/15-32-07-03-25, яким застосовано штраф за не несвоєчасно зареєстровані податкові накладні/розрахунки коригування в сумі 3 000 грн.; 
№ 28402/15-32-07-03-25Ю, яким застосовано штраф в сумі 166 634 грн. за не складення та/або не реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на суму ПДВ 333 268 грн.; 
№ 28405/15-32-07-03-25, яким застосовано штраф в сумі 10 000 грн. за не складення та/або не реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на суму ПДВ 55 605 грн.
Так, в акті перевірки зазначено, що в ході перевірки ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надано запити, які отримано директором ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожним Сергієм Володимировичем:
від 21.04.2025 № б/н, про надання первинних документів регістрів бухгалтерського обліку за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2024, в тому числі по взаємовідносинам з ризиковими контрагентами. У відповідь на запит податкового органу від 21.04.2025, директором ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожним С. В. не надано первинні бухгалтерські документи щодо взаємовідносин із ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС", код за ЄДРПОУ 38721894, від письмових пояснень директор ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожний С. В. відмовився.
від 22.04.2025 № б/н, про надання до перевірки первинних бухгалтерських документів та письмових пояснень щодо підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами постачальниками ФОПами. У відповідь на запит податкового органу від 22.04.2025, директором ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожним С. В. не надано первинні бухгалтерські документи, від письмових пояснень директор ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожний С. В. відмовився.
28.04.2025 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт «Про незабезпечення платником податків зберігання первинних документів».
від 23.04.2025 № б/н про надання первинних документів регістрів бухгалтерського обліку щодо наступних порушень: порушення податкового законодавства в частині термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних/ розрахунків коригування; порушення податкового законодавства в частині заниження податкових зобов`язань з ПДВ по податкових накладним, які зареєстровані в ЄРПН, але не включені до складу податкових зобов`язань декларацій з податку на додану вартість; в ЄРПН зафіксовано податкові накладні статус яких «реєстрацію зупинено» строком більше ніж 365 календарних днів; порушення в частині неподання повідомлення про 1 об`єкт оподаткування за формою № 20-ПРР:
У відповідь на запит податкового органу від 23.04.2025, директором ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожним С. В. надано всі документа, але від письмових директор ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» відмовився.
Також в ході проведення перевірки директору ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожному С. В. під підпис був вручений запит від 24.04.2025 щодо встановлених порушень податкового законодавства й надання інформації стосовно фактів і обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідження, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом України, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документи та інформація, що підтверджують наявність вини платника податків, тощо), з наявністю пом`якшуючих обставин, відповідно до стаття 112 ПКУ.
Директором ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожним С. В. в ході перевірки не надано письмові пояснення стосовно встановлених порушень податкового законодавства, з наявністю пом`якшуючих обставин, відповідно до стаття 112 ПКУ. В даному випадку ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» порушено норми чинного податкового законодавства, оскільки посадові особи підприємства були обізнані та мали можливість для дотримання правил та норм ведення бухгалтерського та податкового обліку, за порушення яких передбачена відповідальність, проте не вжили достатніх заходів щодо їх дотримання. Таким чином, платником податків створено умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також в акті перевірки вказано, що ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» завищено рядок 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Форми 2 Фінансового звіту за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 у сумі 1 717 234 грн., у тому числі:
ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» на порушення п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44. п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 2 ст. 3, п. 1, п. 2, п. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п. 2.1, п. 2.4, п. 2.7, п. 2.8, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704; п. 5, п. 6, п. 7. п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку (надалі - П(С)БО) № 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19 січня 2000 року за № 27/4248 (зі змінами та доповненнями), ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Форми 2 Фінансового звіту, витрати, що не підтверджені змістом та суттєвістю відповідних первинних документів за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 у сумі 1 717 234 грн., у тому числі:
за 2018 рік у сумі 96 450 грн. (в т. ч. 4 квартал 2018 року у сумі 96 450 грн.); 
за 2019 рік у сумі 276 300 грн. (в т. ч. 1 квартал 2019 року у сумі 4 700 грн.. півріччя 2019 року у сумі 23 300 грн., три квартали 2019 року у сумі 58 100 грн.);
за 2020 рік у сумі 492 050 грн. (в т. ч. 1 квартал 2020 року у сумі 215 000 грн.. півріччя 2020 року у сумі 321 900 грн.. три квартали 2020 року у сумі 396 000 грн.); 
за 2021 рік у сумі 45 368 грн. (в т. ч. 1 квартал 2021 року у сумі 20 800 грн.. півріччя 2021 року у сумі 43 768 грн.. три квартали 2021 року у сумі 44 768 грн.); 
за 2022 рік у сумі 628 875 грн. (в т. ч. три квартали 2022 року у сумі 529 041 грн.); 
за 2023 рік у сумі 87 386 грн.; 
за 2024 рік у сумі 90 805 грн. 
по списанню паливно-мастильних матеріалів (дизпалива) у сумі 278 025 грн. (в т.ч. грудень 2022 року у сумі 99 834 грн., листопад 2023 року у сумі 87 386 грн., жовтень 2024 року у сумі 90 805 грн.) та по взаємовідносинам із фізичними особами підприємцями ОСОБА_5 (ІПН платника НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 (ІПН платника НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 (ІПН платника НОМЕР_3 ), ОСОБА_8 (ІПН платника НОМЕР_4 ) у сумі 1 439 209 грн.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» Форми 2 Фінансового звіту, витрат по списанню паливно-мастильних матеріалів, які як було встановлено контролюючим органом не використовувались у господарській діяльності підприємства, за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 у сумі 278 025 грн.
В ході перевірки ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надано акти на списання ПММ на загальну суму в 278 025 грн., в тому числі:
- акт списання (ПММ) від 31 грудня 2022 року на суму 99 834 грн.;
- акт списання (ПММ) від 30 листопада 2023 року на суму 87 386 грн.;
- акт списання (ПММ) від 31 жовтня 2024 року на суму 90 805 грн.
в яких не вказано на які потреби фактично були витрачені ПММ (в т.ч. на які машини були списані ПММ). ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» в ході перевірки не надано подорожні листи та товарно-транспортні накладні на відповідні перевезення, які також є первинними, підтверджуючими документами на списання пального та підтверджують зв`язок господарською діяльністю підприємства.
В ході перевірки ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» по взаємовідносинам із вищевказаними ФОПами надано акти виконаних робіт (послуг), в яких зазначено зміст здійсненої господарської операції: «За транспортно-експедиційні послуги». 
В даних актах відсутні відомості щодо пункту вибуття автотранспортного засобу та пункту прибуття. Даний акт повинен додаватись до товарно-транспортної накладної, на підставі якої можливо визначити засоби поставки товару, пункти завантаження та розвантаження товару, відомості щодо автотранспортного засобу та водія. Підприємством в ході перевірки не надані ТТН, заявки на перевезення, договори із ФОПами щодо здійснення транспортно-експедиційних послуг (із додатковими угодами), шляхові листи, специфікації. 
В зв`язку з нормами податкового, бухгалтерського законодавства, витрати у сумі 910 168 грн. не підтверджені відповідними документами бухгалтерського обліку, не є витратами відповідно до п. 5, п. 6, п. 7, п. 11 П(С)БО № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року № 27/4248 (із змінами та доповненнями).
Під час проведення перевірки за даними аналітичного обліку по рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" встановлено господарські взаємовідносини ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» із ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС" код за ЄДРПОУ 38721894 - постачальником автотранспортних послуг, яке має ознаками «сумнівності». Згідно даних ЄРПН за період з 01-04.2018, ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС" здійснило в адресу ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» автотранспортні послуги на території України на загальну суму 119 711,39 грн., в т.ч. ПДВ 19 951,90 грн. 
В ході перевірки контролюючим органом встановлено факт відсутності будь яких первинних бухгалтерських документів (договір, акти виконаних робіт (послуг), товарно-транспортні накладні, заявки на перевезення, шляхові листи, специфікації, тощо) щодо придбання даних послуг від ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС", код за ЄДРПОУ 38721894.
При здійсненні аналізу податкової звітності ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС", код за ЄДРПОУ 38721894 встановлено складання Головним управлінням ДПС в Одеській області узагальненої податкової інформації від 17.09.2021 №40/15-32-07-14/38721894, щодо діяльності даного суб`єкта господарювання за звітний період: з 01.07.2016 по 31.12.2018.
Згідно висновків вищезазначеної узагальненої податкової інформації встановлені наступні порушення:
1). За звітні періоди декларування ПДВ з 01.07.2016 по 31.12.2018 роки, встановлено неправомірне складання ТОВ «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС», код ЄДРПОУ 38721894 податкових накладних з порушенням норм п. п. «а»/«б» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, абзаців перших пп.201.1, 201.7. 201.10 ст.201 Кодексу та визначення сум податкових зобов`язань при продажу товарів/послуг на загальну суму 6178867,5 грн. (в тому числі по ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС". код за ЄДРПОУ 38721894 за періоди: січень 2018 року на суму ПДВ 10129,73 грн. та квітень 2018 року на суму ПДВ 9822,16 грн.).
2). За звітні періоди декларування ПДВ з 01.07.2016 по 31.12.2018 року встановлено неправомірне визначення ТОВ «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС», Код ЄДРПОУ 38721894, сум податкового кредиту внаслідок чого не можливо підтвердити податковий кредит з ПДВ за період з 01.07.2016 по 31.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням ТОВ «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС», код ЄДРПОУ 38721894, його посадових осіб та документів, які свідчать про здійснення фінансово-господарської діяльності, а саме: визначення платником податків сум податкового кредиту при придбанні товарів/послуг на загальну суму 6038469 грн. Таким чином, платником податків порушено норми п.44.1 ст.44, пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого-третього п. 198.2, абзаців першого і другого п. 198.3 та абзацу третього п. 198.6 ст. 198 Кодексу.
В зв`язку з даними нормами податкового, бухгалтерського законодавства, витрати у сумі 99 760 грн. не підтверджені відповідними документами бухгалтерського обліку, не є витратами відповідно до 5, п. 6. п. 7. п. 17. п. 19. п. 20 П(С)БО № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року № 27/4248 (із змінами та доповненнями).
В ході перевірки директору ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожний С. В. був вручений запит від 21.04.2025 про надання до перевірки первинних бухгалтерських документів та письмових пояснень щодо підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентом-постачальником ТОВ «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС», код ЄДРПОУ 38721894.

У відповідь на запит податкового органу від 21.04.2025, директором ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» Раздорожним С. В. не надано жодного первинного бухгалтерського документу (договір, акти виконаних робіт (послуг), товарно-транспортні накладні, заявки на перевезення, шляхові листи, специфікації тощо).
Вищенаведене свідчить, що ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» складено податкову звітність з порушенням п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-V1 (із змінами та доповненнями), п. 2 ст. 3, п. 1, п. 2, п. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-XIV (із змінами та доповненнями); п. 2.1, п. 2.4, п. 2.7, п. 2.8, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704; п. 5, п. 6. п. 7. п. 11, п. 17, п. 19, п. 20 П(С)БО № 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19 січня 2000 року за № 27/4248 (зі змінами та доповненнями) за період з 01.01.2018 по 31.12.2024, на підставі даних не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності, іншими документами, пов`язаними з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Витрати, які віднесені до складу рядків: 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Форми 2 Фінансового звіту у сумі 910 168 та 2180 «Інші операційні витрати» Форми 2 Фінансового звіту у сумі 99 760 грн. не підтверджуються даними первинних документів, в результаті чого підприємством занижено рядок 02 Декларацій „Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності, відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" у загальній сумі у загальній сумі 1816 994 грн.
Також, в акті вказано, що на порушення п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями). ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 75 037 грн. по зареєстрованим в ЄРПН податковим накладним у сумі 75037 грн., але які не включені до складу податкових декларацій з ПДВ, а саме:
В червні 2019 року ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» виписало в адресу покупця ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН», код за ЄДРПОУ 38722091, податкову накладну від 03.06.2019 № 11 на загальну суму 5700,00 грн., в тому числі ПДВ 950,00 грн. «Автотранспортні перевезення на території України (TCLU8947386, ОМТП-Одеса)» та зареєструвало її 25.06.2019 в ЄРПН (статус «зареєстровано»). ПДВ у сумі 950,00 грн. по податковій накладній від 03.06.2019 № 11 не включено до складу податкових зобов`язань декларації за червень 2019 року, в наслідок чого за період: червень 2019 року занижені податкові зобов`язання на суму 950,00 грн. (дана операція включена до складу доходів, в бухгалтерському обліку відображена проводкою Дт 361 Кт 703);
В березні 2020 року ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» виписало в адресу покупця ТОВ «ЛОГОЛАЙН-УКРАЇНА», код за ЄДРПОУ 39669825, податкову накладну від 02.03.2020 № 126 на загальну суму 28608,12 грн., в тому числі ПДВ 4768,02 грн. «Транспортно-експедиторські послуги за 20DV контейнер: CAIU6873863» та зареєструвало її 14.08.2020 в ЄРПН (статус «зареєстровано»). ПДВ у сумі 4768.02 грн. по податковій накладній від 02.03.2020 № 126 не включено до складу податкових зобов`язань декларації за березень 2020 року (або за датою реєстрації в ЄРПН (14.08.2020), у серпні 2020 року), в наслідок чого за період: березень 2020 року занижені податкові зобов`язання на суму 4768,02 грн. (дана операція включена до складу доходів, в бухгалтерському обліку відображена проводкою Дт 361 Кт 703); 
В лютому 2022 року ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» виписало в адресу покупців та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 69 319 грн. (статус «зареєстровано»), але до складу декларації з ПДВ не включило, в наслідок чого за період: лютий 2022 року занижені податкові зобов`язання на суму 69 319 грн. (дана операція включена до складу доходів, в бухгалтерському обліку відображена проводкою Дт 361 Кт 703).
На порушення п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями). ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» у лютому 2022 року здійснило в адресу покупця ТОВ "ТАНІТ ГРУП", код за ЄДРПОУ 41983980 автотранспортні перевезення на загальну суму 395 207,63 грн., в т.ч. ПДВ 65 867,94 грн., що підтверджено актами виконаних робіт (послуг).
На порушення п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями). ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» не включило до складу податкових декларацій з податку на додану вартість ПДВ у сумі 140 905 грн., в тому числі по податковим накладним, які зареєстровані в ЄРПН у сумі 75 037 грн. та не зареєстровані в ЄРПН у сумі 65 867,94 грн., внаслідок чого занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 140 905 грн.
Проведеною перевіркою відображених показників у рядку 4.1 (колонка Б) Декларації «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 розділу Податкового кодексу України (далі Кодекс) за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» показників за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 у загальній сумі 0 грн.
Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 на підставі документів, наведених в додатку 4 до акту перевірки, встановлено заниження задекларованих показників у рядку 4.1 (колонка Б) Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 розділу V Податкового кодексу України (далі Кодекс) за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» у сумі 55 605 грн.
На порушення пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 розділу V Податкового кодексу України (далі Кодекс) за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» підприємством, згідно наданих до перевірки первинних документів (видаткові накладні, акти списання, регістри бухгалтерського обліку по рахункам 203, 631, 64, 79, 903), ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» не нараховано ПДВ по операціях, що не брали участі у господарській діяльності платника податку на загальну суму ПДВ 55 605 грн. 
по списанню паливно-мастильних матеріалів, згідно актів на списання ПММ на загальну суму в 278 025 грн., 
в яких не вказано на які потреби фактично були витрачені ПММ (в т.ч. на які машини були списані ПММ). ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» в ході перевірки не надано подорожні листи та товарно-транспортні накладні на відповідні перевезення, які також є первинними. підтверджуючими документами на списання пального та підтверджують зв`язок господарською діяльністю підприємства. 
Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 па підставі таких документів наведених у додатку 4 до акту перевірки та ЄРПН, встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 10.1 (колонка Б) Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» у сумі 19 952 грн., в тому числі по періодах: січень 2018 року у сумі 10130 грн., квітень 2018 року у сумі 9822 грн. В ході перевірки встановлено факт відсутності будь яких первинних бухгалтерських документів (договір, акти виконаних робіт (послуг), товарно-транспортні накладні, заявки на перевезення, шляхові листи, специфікації, тощо) щодо придбання даних послуг від ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС", код за ЄДРПОУ 38721894.
Таким чином, на порушення п. 44.1, п. 44.2. п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2. п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» завищено суму податкового кредиту з ПДВ на 19 952 грн., в тому числі по періодах: січень 2018 року у сумі 10130 грн.. квітень 2018 року у сумі 9822 грн.
Позивач, вважаючи, що висновки, викладені в акті перевірки є необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення протиправними та такими що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до вимог частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1.ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно підпункту 134.1.1. ст.134.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1. ст.135 ПК України).
Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (п.14.1.156. ст.14 ПК України).
Відповідно до п.198.1-198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Законом України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” надано визначення наступних понять: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ставить під сумнів факт використання позивачем та як наслідок необхідність списання паливно-мастильних матеріалів, та які підтверджують зв`язок господарською діяльністю підприємства.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у діях позивача умислу як кваліфікуючої ознаки правопорушення, зокрема відсутні докази цілеспрямованого створення позивачем умов, спрямованих виключно на невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства.
Натомість, судом досліджено надані позивачем докази та первинні документи з яких вбачається таке.
Судом встановлено, що між ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» (покупець) та ТОВ «АЛМА ВІН», ПзІІ «АМІК Україна, ТОВ «ФАВОР ДВ» (продавець, постачальник) укладено договори від 01.07.2022 року № ALV0107/22, від 26.06.2019 року № 19/807, від 12.09.2024 року № 11/09/2024 відповідно, на поставку нафтопродуктів, згідно умов яких постачальник зобов`язувався передати у власність покупця нафтопродукти, покупець прийняти та оплатити товар. У подальшому придбані нафтопродукти передавались ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» своїм працівникам для заправки автомобілів, які використовувались в господарській діяльності підприємства. Водії, яким було видано придбані нафтопродукти здійснювали їх використання для заправки пальним вантажних орендованих автомобілів ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ». Платіжними інструкціями підтверджується сплата ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» коштів за отримане пальне на рахунки ТОВ «АЛМА ВІН», ПзІІ «АМІК Україна, ТОВ «ФАВОР ДВ».
При цьому, ГУ ДПС у Одеській області не оспорює дійсність отримання ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» нафтопродуктів від ТОВ «АЛМА ВІН», ПзІІ «АМІК Україна, ТОВ «ФАВОР ДВ», однак вважає, що придбане пальне (нафтопродукти) не було використано у власній господарській діяльності.
Суд зауважує, що у відповідь на запити податкового органу директором ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надавались копії відповідних договорів на поставку нафтопродуктів, платіжні інструкції, договори оренди транспортних засобів, акти приймання-передачі вантажних автомобілів, акти надання послуг з вантажного міжнародного перевезення, перевезення по території України вантажів своїх контрагентів-замовників, товарно-транспортні та міжнародні товарно-транспортні накладні.
Згідно договорів оренди укладених з ТОВ «НЕРЕИД» від 17.10.2019 року та від 02.11.2022 року № 2/11/22, ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» використовує на правах оренди:- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_5 , марка RENAULT, модель PREMIUM, рік випуску 2008;- спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_6 , марка KRONE, модель SDC27, рік випуску 2002;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_7 , марка RENAULT, модель MAGNUM 460 DXI, рік випуску 2008;- спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_8 , марка SOMMER, модель SP 240/K, рік випуску 2006;- спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_9 , марка SCHMITZ, модель SCF24, рік випуску 2007;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_10 , марка DAF, модель XF 440FT, рік випуску 2014;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_11 , марка DAF, модель XF 105.460;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_12 , марка RENAULT, модель PREMIUM, рік випуску 2009;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_13 , марка RENAULT, модель PREMIUM 450 DXI, рік випуску 2009;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_14 , марка DAF, модель FTG XF105;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_15 , марка DAF, модель XF 105.460;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_16 , марка RENAULT, модель PREMIUM, рік випуску 2010; - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_17 , марка DAF, модель XF 105.460;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_12 , марка RENAULT, модель PREMIUM, рік випуску 2009;- спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_18 , марка DAF, модель XF 440 FT, рік випуску 2016;- спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_19 , марка JUMBO, модель DO27;- спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_20 , марка SOMMER, модель SP 240, рік випуску 2003.
Відповідно до актів списання ПММ від 31 грудня 2022 року, 30 листопада 2023 року, 31 жовтня 2024 року ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» використано у господарській діяльності підприємства для заправки спеціалізованих вантажних сідлових тягачів:- реєстраційні номера ВH 0670 0P, марка DAF, модель FTG XF105 дизельне паливо у кількості 303 літрів на маршрут Констанца (Румунія) – м/п Орлівка (Україна) – Одеса (Україна) протяжністю 865 км.;- реєстраційний номер НОМЕР_10 , марка DAF, модель XF 440FT, рік випуску 2014 дизельне паливо у кількості 1640 літрів на маршрут Одеса (Україна) – Мерсін (Туреччина) – Рені (Україна) – Київ (Україна) – Одеса (Україна) протяжністю 4 684 км.;- реєстраційний номер BH 5625 MO, марка RENAULT, модель PREMIUM, рік випуску 2009 дизельне паливо у кількості 721 літрів на маршрут Констанца (Румунія)– Первомайський (Україна) – Констанца (Румунія) протяжністю 2059 км.;- реєстраційний номер BH 4649 PO, марка DAF, модель XF 105.460 дизельне паливо у кількості 721 літрів на маршрут Констанца (Румунія) – Первомайський (Україна) – Констанца (Румунія) протяжністю 2059 км.;- реєстраційний номер НОМЕР_15 , марка DAF, модель XF 105.460 дизельне паливо у кількості 721 літрів на маршрут Констанца (Румунія) – Первомайський (Україна) – Констанца (Румунія) протяжністю 2059 км.;- реєстраційний номер НОМЕР_10 , марка DAF, модель XF 440FT, рік випуску 2014 дизельне паливо у кількості 1286 літрів на маршрут Довжанка (Україна) – Гамбург (Німеччина) – Одеса (Україна) протяжністю 3 675 км.;- реєстраційний номер BH 4648 PO, марка DAF, модель XF 105.460 дизельне паливо у кількості 455 літрів на маршрут м. Чоп (Закарпатська обл.) – с. Мартусівка (Київська обл.) – Одеса (Україна) протяжністю 1 300 км.;- реєстраційний номер ВH 0670 0P, марка DAF, модель FTG XF105 дизельне паливо у кількості 455 літрів на маршрут м. Чоп (Закарпатська обл.) – с. Мартусівка (Київська обл.) – Одеса (Україна) протяжністю 1 300 км.;- реєстраційний номер ВH 3081 TP, марка DAF, модель XF 440 FT, рік випуску 2016 дизельне паливо у кількості 968 літрів на маршрут Стамбул (Туреччина) – Рені (Україна) - Одеса (Україна) протяжністю 1 052 км.
Вказані акти на списання пального містять всі обов`язкові реквізити, про які вказував податковий орган в акті перевірки: назву документу; дату складання; назву підприємства від якого складено документ; зміст і обсяг господарської операції, одиниця виміру, саме загальну кількість списаного пального та її вартість; особистий підпис і дані осіб, які склали та підписали вказаний документ.
Щодо посилання контролюючого органу в акті перевірки на ненадання подорожніх листів, то суд зазначає, що з 14.08.2011 (з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" від 05.07.2011 за № 3565-VІ) подорожні листи (як легкових, так і вантажних авто) не є обов`язковим документом.
Тому, факт їх не надання до перевірки не може однозначно свідчити про неправомірність використання та списання пального в господарській діяльності позивача.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 160/3026/19.
Таким чином, станом на час спірних правовідносин законодавством не було передбачено вимог щодо необхідності оформлення подорожнього листа та будь-яких інших документів під час здійснення обліку кількості використаного автомобілем паливно-мастильних матеріалів та не встановлено вимог щодо форми подорожнього листа.
У зв`язку з цим, суд погоджується з позивачем, що відсутність подорожніх листів та ТТН не є підставою для висновків про не підтвердження правомірності використання ПММ у господарській діяльності позивача, а відтак про заниження податкового зобов`язання з ПДВ та податку на прибуток.
Також, судом встановлено, що на підставі Договору про організацію перевезення автомобільним транспортом від 14.02.2017 року № 1402/7, ФОП ОСОБА_1 як «Виконавець», взяв на себе зобов`язання організувати перевезення вантажів ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» як «Замовника» грузовим автомобільним транспортом, по CMR, TTH, TIR - карнету Виконавця, на умовах, узгоджених Сторонами. 
За період з жовтня 2018 року по лютий 2021 року ФОП ОСОБА_1 здійснив організацію перевезень вантажів ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» на загальну суму 505 150 грн. згідно актів виконаних робіт (послуг) (перелік яких наведений у додатку № 13 до акту перевірки). Відповідно у бухгалтерському обліку ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» по таких операціях здійснено записи: Дт 903 Кт 631 - 505 150 грн. Факт оплати товару по договору з ФОП ОСОБА_1 досліджено і не заперечується контролюючим органом. 
ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надано під час перевірки Договір про організацію перевезення автомобільним транспортом від 14.02.2017 року № 1402/7 з ФОП ОСОБА_1 , рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), заявки на перевезення до договору та міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR).
На підставі Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.02.2017 року № 01/02/12, ФОП ОСОБА_2 як «Виконавець», взяв на себе зобов`язання за плату доставини ввірений йому Замовником вантаж автомобільним транспортом у пункт призначення, у встановлений термін і видати його уповноваженій на одержання особі (одержувачу) на умовах і в порядку, погоджених Сторонами в цьому Договорі, у відповідності до вимог чинного законодавства України і міжнародних правил перевезень, а також згідно з правами і обов`язками Сторін, передбаченими цим Договором. За період з листопада 2018 року по травень 2021 року ФОП ОСОБА_2 здійснив організацію перевезень вантажів ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» на загальну суму 316 800 грн. згідно актів виконаних робіт (послуг) (перелік яких наведений у додатку № 13 до акту перевірки). Відповідно у бухгалтерському обліку ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» по таких операціях здійснено записи: Дт 903 Кт 631 - 316 800 грн. Факт оплати товару по договору з ОСОБА_2 досліджено і не заперечується контролюючим органом.
ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надано під час перевірки Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.02.2017 року № 01/02/12 з ФОП ОСОБА_2 , рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), заявки на перевезення до договору та міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR).
На підставі Договору про організацію перевезення автомобільним транспортом від 10.09.2019 року № 10012019/1, ФОП ОСОБА_3 як «Виконавець», взяв на себе зобов`язання організувати перевезення вантажів ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» як «Замовника» грузовим автомобільним транспортом, по CMR, TTH, TIR - карнету Виконавця, на умовах, узгоджених Сторонами. За період з лютого 2019 року по грудень 2021 року ФОП ОСОБА_3 здійснив організацію перевезень вантажів ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» на загальну суму 88 218 грн. згідно актів виконаних робіт (послуг) (перелік яких наведений у додатку № 13 до акту перевірки). Відповідно у бухгалтерському обліку ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» по таких операціях здійснено записи: Дт 903 Кт 631 - 88 218 грн. Факт оплати товару по договору з ФОП ОСОБА_3 досліджено і не заперечується контролюючим органом. 
ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надано під час перевірки Договір про організацію перевезення автомобільним транспортом від 10.09.2019 року № 10012019/1 з ФОП ОСОБА_3 , рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), заявки на перевезення до договору та міжнародні товарно транспортні накладні (CMR).
На підставі Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом від 12.09.2022 року № 1209/03, ФОП ОСОБА_9 як «Виконавець», взяв на себе зобов`язання за плату доставини ввірений йому Замовником вантаж автомобільним транспортом у пункт призначення, у встановлений термін і видати його уповноваженій на одержання особі (одержувачу) на умовах і в порядку, погоджених Сторонами в цьому Договорі, у відповідності до вимог чинного законодавства України і міжнародних правил перевезень, а також згідно з правами і обов`язками Сторін, передбаченими цим Договором. За період вересня 2022 року ФОП ОСОБА_4 здійснило автоперевезення вантажів ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» на загальну суму 529 040,53 грн. згідно актів виконаних робіт (послуг) (перелік яких наведений у додатку № 13 до акту перевірки). Відповідно у бухгалтерському обліку ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» по таких операціях здійснено записи: Дт 903 Кт 631 - 529 040,53 грн. Факт оплати товару по договору з ФОП ОСОБА_4 досліджено і не заперечується контролюючим органом. 
ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надано під час перевірки Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом від 12.09.2022 року № 1209/03 з ФОП ОСОБА_4 , рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR).
Відтак, позивачем оформлені всі необхідні первинні документи, достатні для ідентифікації змісту господарських операцій.
Верховний Суд в постанові від 01.03.2023 у справі №910/11980/21, вказав «... деталізація змісту й обсягу господарських операцій законодавством не встановлена, а умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. З огляду на зазначене вище, наявні у позивача документи містять достатню інформацію для розкриття змісту даних господарських операцій і їх пов`язаності із господарською діяльністю позивача для визначення відповідних витрат. Висновки акту перевірки про інше є безпідставними».
При цьому, суд зауважує, що в матеріалах справи наявні заявки на перевезення, CMR, ТТН, з яких в повній мірі можливо встановити засоби поставки товару, пункти завантаження та розвантаження товару, відомості щодо автотранспортного засобу та водія.
Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені документи не містять розбіжностей і є достатніми доказами, що підтверджують правомірність списання позивачем паливно-мастильних матеріалів (дизпалива) по взаємовідносинам із фізичними особами підприємцями.
Крім того, з матеріалів справи слідує, що на підставі Договору на перевезення вантажів від 02.03.2015 № 150302, ТОВ «ТРАНСВЕЙ СЕРВІС» як «Перевізник», взяв на себе зобов`язання перевезти автомобільним транспортом, вірений йому ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» як «Замовником» вантаж у відповідності до товаротранспортних документів (транспортна накладна) від пункту відправлення до пункту призначення вказаного в Заявці, а також видати вантаж уповноваженій на це особі (Вантажоодержувачу). За період з 01-04.2018, ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» здійснило взаємовідносини із ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВIС", код за ЄДРПОУ 38721894, на загальну суму 119 711,40 грн., в т.ч. ПДВ 19 951,90 грн., згідно договору на перевезення вантажів від 02.03.2015 № 150302. В бухгалтерському обліку фінансово господарські операції із постачальником ТОВ "ТРАНСВЕЙ-СЕРВIС" відображено проводками: Дт 92 Кт 631, Дт 631 Кт 311. Факт оплати товару по договору з ТОВ «ТРАНСВЕЙ СЕРВІС» досліджено і не заперечується контролюючим органом. 
ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» надано під час перевірки Договір на перевезення вантажів від 02.03.2015 № 150302 з ТОВ «ТРАНСВЕЙ СЕРВІС», акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та товарно-транспортні накладні (ТТН).
Проаналізувавши надані позивачем первинні документи, судом встановлено, що вказані документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій та засвідчують фактичний рух активів між задекларованими учасниками.
Суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження його за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останнього. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже, поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платника не наділено повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.
За умови не встановлення контролюючим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Суд звертає увагу, що відповідно до загальної практики Верховного Суду (постанови КАС від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15) чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагентів позивача матеріальних і трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання такими платниками господарських операцій і не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, позаяк залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умови укладання відповідних договорів.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, що свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Позивач не може нести відповідальність за можливе невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, що вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Відтак, висновки відповідача про не підтвердження позивачем фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентом-постачальником ТОВ «ТРАНСВЕЙ-СЕРВІС», код ЄДРПОУ 38721894, є безпідставними. 
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).
Отже, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно з ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Крім того, п.14.1.27 ст.14 ПК України передбачено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Судом, під час встановлення обставин наводився перелік документів, які цілком підтверджують реальність господарських операцій позивача з його контрагентами та засвідчують мету та факт подальшого використання придбаних ним послуг. В матеріалах справи наявні первинні документи (належним чином засвідчені їх копії), які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами.
Реальність здійснення господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації з баз даних податкового органу.
Суд наголошує, що одні лише твердження податкового органу щодо непідтвердженості господарських операцій, недостатності наданих документів або наявності в них порушень законодавства, без конкретизації переліку таких документів та без зазначення, які саме обставини вони могли б підтвердити, не можуть слугувати підставою для визнання господарських операцій нереальними. Особливо це стосується випадків, коли такі операції підтверджені належними та допустимими первинними документами, які є безпосередньою підставою формування бухгалтерського обліку. Така позиція податкового органу є формальною та позбавленою належного доказового обґрунтування.
Таким чином, в матеріалах справи наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог діючого на момент виникнення правовідносин законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.
Тобто, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту на підставі первинних документів, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин, що дало право позивачу включити дані суми до витрат та податкового кредиту. 
Отже, господарські операції позивача мали реальний характер, що зумовлює хибність висновків податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень. Крім того, навіть окремі дефекти первинних документів бухгалтерського та податкового обліку не можуть слугувати підставою для висновків податкового органу про нереальність господарської операції.
Стосовно доводів представника відповідача про те що позивачем не було надано первинних документів , суд зазначає таке.
В контексті встановлених обставин у цій справі слід врахувати те, що Відповідно до Додатку 4 до Акта перевірки (п. 2.6) податковим органом наведено узагальнений перелік документів, які були використані під час проведення перевірки. Такі документи поділено на 13 підрозділів. При цьому сам контролюючий орган зазначив порядок дослідження відповідних документів, а саме: документи, які досліджувалися суцільним методом, та документи, які досліджувалися вибірковим методом.
Суцільним методом було досліджено лише 6 видів документації, зокрема: установчі та дозвільні документи, баланс (форма 1), звіт про фінансовий результат (форма 2), рух грошових коштів (форма 3), документи по податку з доходів фізичних осіб, документи щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Натомість первинна та бухгалтерська документація, яка безпосередньо підтверджує реальність здійснення господарських операцій підприємства, податковим органом був досліджений лише вибірковим методом.
Тобто, зіставлення переліку документів, фактично наданих ТОВ “ВОВКІВСЬКЕ” податковому органу, з переліком документів, які були досліджені під час перевірки, свідчить про те, що значна частина первинної документації взагалі не була предметом дослідження контролюючого органу.
Суд зазначає, застосування контролюючим органом вибіркового методу дослідження щодо більшості первинних документів підприємства не може свідчити про всебічне, повне та об`єктивне встановлення фактичних обставин господарської діяльності ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ». 
В той же час, за загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Вказана правова позиція неодноразово викладена у постановах Верховного Суду (справи № 822/1817/18, № 821/1173/17, № 1940/1950/18, № 805/3956/18-а, та ін.). 
Посилання на припущення, аналітичні узагальнюючі висновки щодо діяльності контрагентів, є неприйнятними у якості доказів конкретних податкових правопорушень щодо підстав та порядку формування податкового кредиту, оскільки в основі формування податкового кредиту лежить факт здійснення конкретної господарської операції, який потребує доведення або спростування обставин саме здійснення цієї господарської операції. Будь-які припущення, аналітичні викладки, узагальнюючі висновки можуть мати місце виключно на підставі встановлення, дослідження та підтвердження обставин здійснення господарської операції (позиція Верховного Суду, викладена у Постанові від 12.04.2018 р. справа №804/698/26).
В той же час, суд зауважує, що позивачем в позовній заяві не наведено зауважень щодо встановленого порушення про заниження ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» податкових зобов`язань за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 у загальній сумі ПДВ 196 510 грн., в т.ч.: по взаємовідносинам із контрагентами-покупцями: ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН», код за ЄДРПОУ 38722091 на суму ПДВ 950,00 грн.; ТОВ «ЛОГОЛАЙН УКРАЇНА», код за СДРПОУ 39669825 на суму ПДВ 4768,02 грн.; ТОВ "ТАНІТ ГРУП", код за ЄДРПОУ 41983980 на суму ПДВ 65 867,94 грн., а також щодо того, що ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» складено на адресу покупців та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні за період: лютий 2022 року на загальну суму ПДВ 69 319 грн. (статус «зареєстровано»), але до складу декларації з ПДВ, податок на додану вартість у сумі 69 319 грн не включено.
Однак, з наданого відповідачем розрахунку штрафних санкцій не можливо виокремити суми донарахованих позивачу податкових зобов`язань за платежем податок на додану вартість, та, як наслідок, штрафні санкції. 
Щодо податкового повідомлення-рішення, яким на підставі 54.3 ст. 54 і п.п. 121.1 ст. 121 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн. за не надання первинних документів, суд зазначає. 
Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Проте, первинні документи по всім господарським операціям ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» містяться в матеріалах справи, та як зазначає представник позивача надавались посадовим особам під час здійснення перевірки, що не було спростовано відповідачем в ході розгляду справи.
Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 06.06.2025 року № 28388/15-32-07-03-25, № 28393/15-32-07-03-25, № 28394/15-32-07-03-25, № 28402/15-32-07-03-25, № 28405/15-32-07-03-25 підлягають скасуванню. 
Щодо податкового повідомлення-рішення № 28397/15-32-07-03-25, яким на підставі 54.3. ст. 54 і п.п. 117.1 ст. 121 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн. суд зазначає таке.
В акті перевірки зазначено, що на порушення п. 63.3 ст. 63, п. 117.1. ст. 117 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 8.1, п. 8.4 розділу VIII наказу Міністерств фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» від 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462), зареєстрованого Міністерством юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (із змінами та доповненнями), ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» у періоді з 01.01.2018 по 31.12.2024 не подало повідомлення за формою № 20-ОП за 1 одиницю об`єкта оподаткування: зерно метальник самопересувний універсальний «ПЗМ-12ОМ "Зубр"», який підприємством використовувався у господарській діяльності.
Зернометальник самопересувний універсальний «ПЗМ-120М "Зубр"» був придбаний у липні 2022 року від постачальника ТОВ "ЗАВОД СІЛЬГОСПМАШИН", код за ЄДРПОУ 35852151, відповідно податкових накладних: № 32 від 13.07.2022 на загальну суму 34990,00 гри., в т.ч. ПДВ 5831.67 грн., №44 від 18.07.2022 на загальну суму 314910,00 грн., в т.ч. ПДВ 52485 грн. та видаткової накладної №4 від 19.07.2022.
Згідно з пунктом 8.1 Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.
Положеннями пункту 8.2 Порядку № 1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.
Повідомлення за формою № 20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.
Основною метою запровадження форми № 20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).
Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.
Згідно з пунктом 8.4 Порядку № 1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
Тобто, повідомлення за формою № 20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.
Згідно п. 117.1 ст. 121 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження подання ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» повідомлення за формою № 20-ОП за 1 одиницю об`єкта оподаткування: зерно метальник самопересувний універсальний «ПЗМ-12ОМ "Зубр"», який підприємством використовувався у господарській діяльності, суду не надано.
Відтак, вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню. 
Щодо податкового повідомлення-рішення № 28400/15-32-07-03-25, яким на підставі 201, ст. 120-1 ПК України застосовано штраф у сумі 3000 грн. суд зазначає таке.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (п. 201.10 ст. 201 ПК України).
Пунктом 120.1-1 статті 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
Таким чином, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Так, перевіркою встановлено, що в порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» допущено випадки, зокрема, несвоєчасності реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних на суму ПДВ зі знаком «-» 150000,01 грн. (додаток 12 до акта).
Згідно додатку 12 до акта слідує, що ТОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ» порушено строки реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних: № 1594745 від 29.11.2024, № 19953 від 15.01.2024, № 19952 від 15.01.2024, № 19951 від 10.01.2024.
При цьому, позивачем до суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 28400/15-32-07-03-25 прийняте відповідачем з порушенням вимог Податкового кодексу України.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню. 
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 7662,58 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.
Враховуючи, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” слід стягнути 7 614,31 грн.
Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 06.06.2025 року № 28388/15-32-07-03-25, № 28393/15-32-07-03-25, № 28394/15-32-07-03-25, № 28402/15-32-07-03-25, № 28405/15-32-07-03-25.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44104032) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 614,31 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.
Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕКСПОРТ” (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, 3, ЄДРПОУ 39350887).
Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П. Марин