Справа № 946/684/26 
Провадження № 2/946/2513/26 
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

29 квітня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Дойчевої М.Ф.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізмаїл позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальній сумі 27 120 гривень та судового збору в сумі 2 662 гривні 40 копійок. 
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.03.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 529584-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 14.03.2025 року направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір № 529584-КС-001 про надання кредиту. 14.03.2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 529584-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено позичальниці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор «UA-4808», на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальницею у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржницею було введено/відправлено. Відповідно до пункту 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування ним. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальниці грошові кошти в розмірі 8 000 гривень шляхом перерахування на її банківську картку № НОМЕР_2 . Відтак, позивач умови договору виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору, проте відповідачка платежі належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим, станом на 07.01.2026 року за нею виникла заборгованість у вищезазначеній сумі, яка до теперішнього часу не погашена.
Ухвалою судді від 17.02.2026 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до статті 274 ЦПК України (а.с.29).
Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Також відповідачка просила розстрочити виконання рішення суду у зв`язку зі складним матеріальним становищем, оскільки вона не працевлаштована та піклується про малолітню дитину.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.
За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом положень частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У судовому засіданні встановлено, що 14.03.2025 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір № 529584-КС-001 про надання кредиту. 
14.03.2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 529584-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено позичальниці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор «UA-4808», на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальницею у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржницею було введено/відправлено. 
Відтак, 14.03.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №529584-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VII від 03.09.2015 року (далі - Закон № 675-VIII).
Частиною 3 статті 207 ЦК України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно пункту 4 статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі Інтернет, в інших інформаційно-телекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка провадить господарську або незалежну професійну діяльність. Закон № 675-VIII прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправлення споживача до іншого електронного документа
Відповідно до пункту 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом. 
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальниці грошові кошти в розмірі 8 000 гривень шляхом перерахування на її банківську картку № НОМЕР_2 .
Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Частина 1 статті 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, сума боргу станом на 07.01.2026 року становить 27 120 гривень, яка складається з: 8 000 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 13 520 гривень - заборгованість за відсотками; 4 000 гривень - заборгованість по відсотках відповідно до статті 625 ЦКУ; 1 600 гривень - прострочені платежі за комісією. 
Відтак, відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 гривні 40 копійок.
Щодо клопотання відповідачки про розстрочку виконання рішення, суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною. Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18.
На підтвердження своїх доводів відповідачкою надано суду копію актового про народження сина ОСОБА_2 , виписку з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» щодо отримання соціальних виплат.
При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує матеріальний стан відповідачки, а також те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022), в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час.
Відтак, на думку суду, відповідачкою доведено існування у неї виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення, тому вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду строком на дванадцять місяців по 2 481 гривня 87 копійок щомісячно (29 782,40 / 12).
Керуючись ст.ст. 11-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 267-268, 279, 280-284 ЦПК України, 

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ: 41084239, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ: 41084239, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411) заборгованість у розмірі 27 120 (двадцять сім тисяч сто двадцять) гривень, яка складається з: 8 000 (вісім тисяч) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 13 520 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень - заборгованість за відсотками; 4 000 (чотири тисячі) гривень - заборгованість по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України; 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень - прострочені платежі за комісією.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
4. Розстрочити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) виконання рішення суду строком на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання рішення законної сили, встановивши наступний графік погашення заборгованості: 
до 30 червня 2026 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок; 
до 30 липня 2026 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок; 
до 30 серпня 2026 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок; 
до 30 вересня 2026 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок; 
до 30 жовтня 2026 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок;
до 30 листопада 2026 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок;
до 30 грудня 2026 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок;
до 30 січня 2027 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок;
до 30 лютого 2027 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок;
до 30 березня 2027 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок;
до 30 квітня 2027 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок;
до 30 травня 2027 року сплатити 2 481 гривня 87 копійок.
5. Копії рішення надіслати для відома сторонам.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: 	О.І.Бальжик