Справа № 396/677/26
Провадження № 2/396/927/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

18.05.2026 року м. Новоукраїнка 
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: Цесельська О. С. 
за участю секретаря судового засідання: Кравченко І. В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу 396/677/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2026 року представник позивача ТОВ «Він Фінанс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач аргументує тим, що 12.06.2018 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №187814, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачкі грошові кошти в розмірі 3 500,00 грн.
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за даним договором виконало повністю, а саме надало відповідачкі грошові кошти в обсязі та строк, визначений умовами договору.
Однак відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитними договором, яка станом на дату укладення договору відступлення права вимоги №1 від 12.04.2018 р. становила 14 715,00 грн., а саме: сума основного боргу 3 500,00 грн., сума боргу за процентами 1 890 грн., сума боргу за пенею та штрафами 9 325,00 грн.
12.04.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (нова назва ТОВ «Він Фінанс») було укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором.
12.04.2018 укладено додаткову угоду №6 та на виконання договору факторингу підписано реєстр права вимоги №7 від 08.10.2018 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №187814 від 12.06.2018 року перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (нова назва ТОВ «ВІН ФІНАНС»).
Після відступлення права вимоги відповідачка заборгованість не погасила, а тому ТОВ «ВІН ФІНАНС» просить поновити строк позовної давності для подання позову до суду та стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість в сумі 19 258,21 грн., що складаються з: заборгованість за кредитним договором - 14 715,00 грн., сума збитків з урахуванням 3% річних - 1 325,56 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 3 217,65 грн.
Ухвалою про відкриття провадження від 06.04.2026 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання нею такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідачки до суду не надійшло, відзив на позов не надано.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 12.06.2018 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №187814. 
Договір №187814 укладено з відповідачкою ОСОБА_1 в електронній формі, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статі 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Первісний кредитор виконав умови договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник, не виконав умови договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість.
Згідно детального розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості становить 19 258,21 грн., що складаються з: заборгованість за кредитним договором - 14 715,00 грн., сума збитків з урахуванням 3% річних - 1 325,56 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 3 217,65 грн.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу № 1, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором про надання фінансового кредиту №187814 від 12.06.2018, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а на даний час ТОВ «Він Фінанс» набуло прав кредитора стосовно відповідачки ОСОБА_1 .
Станом на дату укладення договору відступлення права вимоги, сума заборгованості відповідачки перед новим кредитором ТОВ «Авентус Україна» за договором становила 14 715,00 грн., а саме: сума основного боргу 3 500,00 грн., сума боргу за процентами 1 890 грн., сума боргу за пенею та штрафами 9 325,00 грн.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено додаткову угоду № 6 та на виконання договору факторингу підписано реєстр права вимоги №7 від 08.10.2018, відповідно до якого та умов договору, до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»(ТОВ «Він Фінанс» ) перейшло право вимоги, в тому числі, й до боржника ОСОБА_1 
25.07.2024, відповідно до протоколу загальних зборів № 1706, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс».
Всупереч умов договору та вимог закону відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Він Фінанс».
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Встановлено, що відповідачка, в порушення умов договору, вчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула.
Розмір заборгованості за кредитним договором відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідачкою не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано.
Так, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за договором № 187814 від 12.06.2018 становить 14 715,00 грн. Також позивач просить стягнути 1 325,56 грн 3% річних та 3 217,65 грн. інфляційні втрати, загальний розмір заборгованості за вказаним договором 19 258,21 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Щодо судового збору та правничої допомоги.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
22.03.2024 між Адвокатським бюро «Анастасії Мінковської» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про надання правової допомоги № 33.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав копію договору № 33 від 22.03.2024, в якому міститься детальний опис робіт; копію акта про підтвердження факту надання правничої допомоги на суму 5000,00 грн; копію детального опису наданих послуг на суму 5000,00 грн.
Відповідачка не подала жодних заперечень з приводу неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу, а суд, в свою чергу, не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
З огляду на викладене, в зв`язку із задоволенням позову, виходячи з приписів ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2 662,40 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс»- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 38750239) заборгованість за кредитним договором № 187814 від 12.06.2018 у загальному розмірі 19 258,21 грн., що складається з: суми заборгованості 14 715,00 грн., суми інфляційних втрат 3 217,65 грн., суми 3% річних 1 325,56 грн., судові витрати в розмірі 2 662,40 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:     О. С. Цесельська