Справа № 464/2676/26
пр.№ 2/464/2261/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026 Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді Чорна С.З.,
секретаря судових засідань Павліш О.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Сихівська районна адміністрація ЛМР, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
за участю:
представник позивача ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 20.04.2026звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її батькові, ОСОБА_6 видано ордер на жиле приміщення №000095 від 06.07.1993 року на підставі розпорядження №150 від 10.06.1993, згідно з якого його сім?я складається з 5 осіб на право зайняття 3 кімнат та кухні з загальною житловою площею 41,46 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 .
Зокрема, право на зайняття даної квартири надано ОСОБА_6 , як основному наймачу, та членам його сім?ї: дружині ОСОБА_7 , доньці ОСОБА_8 , сину ОСОБА_2 , сину ОСОБА_9 .
Проте за час проживання у квартирі склад родини суттєво змінився.
Станом на день подачі позовної заяви у квартирі зареєстровані четверо осіб: 
- ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );
- ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );
- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 );
- ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Однак, фактично ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації протягом тривалого часу.
12 травня 1995 року між ОСОБА_4 та нею, було зареєстровано шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер основний квартиронаймач ОСОБА_6 у віці 74 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 30.01.2026, актовий запис №55.
ОСОБА_2 по теперішній час зареєстрований, але не проживає з початку 2002 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом №46 від 31.03.2026, затвердженим Директором ЛКП «Під Зуброю» Гапонюк О.М.
ОСОБА_2 на початку 2004 року забрав речі та з?їхав із квартири, місце його перебування невідоме.
Відтак, вищевказана особа вже протягом тривалого часу (більше 6 місяців безперервно) не проживає в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується долученими актами, складеними ЛКП «Під Зуброю» від 06.11.2018, 22.01.2019, 31.03.2026 року.
Відтак відповідач комунальні послуги не оплачує, участі в утриманні майна не бере, його особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Фактичне місце його проживання та перебування невідоме.
На даний час квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова.
У зв?язку з тим, що відповідач тривалий час без поважних причин не проживає у квартирі, з метою реалізувати своє право на приватизацію вказаного приміщення, позивач змушена звертатися до суду з позовною заявою та просити визнати його таким, що втратив право користування житлом. У зв`язку із вищенаведеним позовну заяву просить задоволити.
Ухвалою від 30.04.2026 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Приндота У.Г. у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просить таку задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради – Шиманська О.Д., у судове засідання не з`явилась, однак 22.06.2026 подала ло суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі.
Треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, однак 22.05.2026 подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечили.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень сторони позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Квартира складається з трох кімнат загальною площею 41,46 кв.м. 
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 були вселені у вищевказану квартиру на підставі ордеру №000095 виданого адміністрацією Галицької районної ради народних депутатів від 06.07.1993. 
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 уклади шлюб 12.05.1995 про, що зроблений відповідний запис №130.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 30.01.2026 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 , понад встановлені строки, підтверджується: актом ЛКП «Під Зуброю» від 06.11.2018, актом ЛКП «Під Зуброю» від 22.01.2019, актом №46 ЛКП «Під Зуброю» від 31.03.2026.
Вище наведене також підтверджується показими свідків, а саме:
- свідок ОСОБА_12 показала, що проживає за адресою АДРЕСА_3 з 1993 року та є сусідкою сторін у справі. Зазначила, що відповідача знала ще маленького, однак з 2002 року його не бачила.
- свідок ОСОБА_13 показала, що проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1993 року та є сусідкою сторін у справі. Зазначила, що відповідача з 2001-2002 року не бачила.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актами, показами свідків понад двадцять років та останніх шість місяців за даною адресою не з`являвся, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення йому перешкод у користуванні майном, суду не надано.
Відтак, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі 71, 72 ЖК УРСР та керуючись статтями 13, 81, 89, 263 – 265, 280 289 ЦПК України, суд,- 

у х в а л и в :

позов задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування жисловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 331,20 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Третя особа: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, адреса: м. Львів, пр-т Червоної Калини, 66, ЄДРПОУ 25258931.
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 25.06.2026. 

Суддя Чорна С.З.