ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 липня 2026 року	Справа №160/2239/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення коштів.

Суть спору: 02.02.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
-стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 137 834 грн. 42 коп. (сто тридцять сім тисяч вісімсот тридцять чотири грн, 42 коп).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом начальника Головного управління Національної поліїці в Дніпропетровській області від 01.12.2025 №1717 о/с позивача було звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статі 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Такими діями відповідач порушив умови укладеного між ним та Університетом контракту на здобуття освіти, а тому відповідно до закону зобов`язаний в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в навчальному закладі, чого, однак, у добровільному порядку не зробив, що зумовило звернення до суду з позовом у даній справі.
Ухвалою від 03.02.2026 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався. В межах визначеного судом строку відзив на позовну заяву не надав, клопотання про продовження відповідного строку не заявив.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено контракт №10168 про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. 
Відповідно до пункту 2.3.5. контрактк у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьої років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Виконавця витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліції» в розмірі визначеному у довідці-розрахунку.
Згідно з наказом ДДУВС від 14.03.2025 № 187 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був направлений у розпорядження до ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом. 
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 14.03.2025 № 350 о/с Відповідача призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1. 
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 03.11.2025 № 1532 о/с внесено зміни в облікові документи відповідача у зв`язку зі зміною прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .
28.08.2025 Відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. 
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 01.12.2025 № 1717 о/с Відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Матеріалами справи підтверджено, що Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ ОСОБА_1 було надіслано Повідомлення №285401-2025 від 01.12.2025 про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі. 
Відповідно до Довідки витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 2021 року до 2025 року, відносно відповідача понесено такі витрати: 
-продовольче забезпечення за 2021 рік у розмірі 4218, 46 грн., за 2022 рік у розмірі 7986, 07 грн., за 2023 рік у розмірі 1514, 61 грн., за 2024 рік у розмірі 1098, 23 грн.;
-теплоенергія за 2021 рік у розмірі 575, 13 грн., за 2022 рік у розмірі 916, 61 грн., за 2023 рік у розмірі 1527, 67 грн., за 2024 рік у розмірі 2239, 66 грн., за 2025 рік у розмірі 344, 07 грн.;
-водовідведення та водопостачання за 2021 рік 403,79 грн., за 2022 рік 1248, 79 грн., за 2023 рік у розмірі 1404, 88 грн., за 2024 рік у розмірі 1941, 98 грн., за 2025 рік у розмірі 114, 09 грн.;
-електрична енергія за 2021 рік 923, 46 грн., за 2022 рік у розмірі 2397, 36 грн., за 2023 рік 3773, 67 грн., за 2024 рік у розмірі 4326, 28 грн., за 2025 рік у розмірі 225, 57 грн.;
-грошове забезпечення за 2021 рік у розмірі 942, 04 грн., за 2022 рік у розмірі 5635, 00 грн., за 2023 рік 18 481, 51 грн., за 2024 рік у розмірі 35 778, 45 грн., за 2025 рік у розмірі 9794, 53 грн.;
-медичне забезпечення за 2021 рік у розмірі 156, 59 грн., за 2022 рік у розмірі 96, 16 грн., за 2023 рік у розмірі 11, 92 грн., за 2024 рік у розмірі 08,50 грн.;
-вартість речового забезпечення у розмірі 29 749, 40 грн.
Загальна сума витрат на утримання відповідача складає 137834,42 грн.
У зв`язку із тим, що в добровільному порядку у встановлений строк ОСОБА_1 не відшкодовано витрати на її утримання в Дніпровському державному університеті внутрішніх справ в розмірі 137 834, 42 грн., чим завдано шкоду державному бюджету, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 цієї статті визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (надалі Порядок №261).
Відповідно до пункту 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.
Згідно з пунктом 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Пунктом 4 Порядку №261 встановлено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до пункту 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Пунктами 6, 8 Порядку №261 встановлено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що Дніпровським державним університетом внутрішніх справ складено довідку, пов`язаною з утриманням ОСОБА_1 в навчальному закладі за період 2021-2025 роки.
Дніпровським державним університетом внутрішніх справ складено повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення у зв`язку з порушенням умов Контракту про здобуття освіти та відповідно ч. 4 ст. 74 ЗУ «Про Національну поліцію».
З матеріалів справи вбачається, шо відповідач отримав повідомлення про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, 01.12.2025, що підтверджується його особистим підписом.
Відповідно до пункту 5 Порядку №261 особі надається 30 календарних днів для добровільного відшкодування витрат, тобто до 30.12.2025. ДОбровільне відшкодування витрат відповідач не здійснив.
Станом на момент прийняття судом рішення у даній справі витрати в сумі 137 834, 42 відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані.
Отже, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач зазначену вище суму коштів станом на час звернення позивача із позовом та на час розгляду справи не відшкодував, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивачем не були понесені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у справі не розподіляються, тому судові витрати позивача йому не відшкодовуються.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Дніпровського державного університету внутрішніх справ (Ідентифікаційний код: 08571446, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, проспект Науки, буд. 26) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (Ідентифікаційний код: 40108866, місцезнаходження: 49101, м.Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а) про стягнення коштів, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпровського державного університету внутрішніх справ (Ідентифікаційний код: 08571446, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, проспект Науки, буд. 26) витрати, пов`язані з її утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 137 834 грн. 42 коп. (сто тридцять сім тисяч вісімсот тридцять чотири гривні сорок дві копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон