ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10577/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року  адміністративній справі №280/10577/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКОБУД» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКОБУД» та визнано протиправним і скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.08.2025 №13181771/43053527, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКОБУД» було відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 16.05.2025, а також зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №2 від 16.05.2025 у Єдиному реєстрі податкових накладних виписану Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКОБУД», та стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКОБУД» судовий збір в розмірі 2422,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням ДПС у Запорізькій області з підстав порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, а також не з`ясування та невірного дослідження наданих до суду доказів у справі, що слугувало підставою для прийняття необґрунтованого та незаконного рішення суду, яке просить скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ «ПРОМЕКОБУД» в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх правової оцінки, і застосування до них норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача виходячи з нижченаведеного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване позивачем у цій справі рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.08.2025 №13181771/43053527, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕКОБУД» про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 16.05.2025 – було прийнято за результатом розгляду отриманих від позивача додаткових документів та пояснень стосовно направленої ним 11.06.2025 на реєстрацію у Єдиний реєстр податкових накладних податкової накладної № 2 від 16.05.2025 року на суму 437687,78 гривень з ПДВ складеної позивачем на підставі складеного 16.05.2025 між позивачем та ТОВ «ПТАХОКОМПЛЕКС ДНІПРОВСЬКИЙ» (Замовником) акту виконаних робіт та після фактичної передачі Замовнику результатів виконаних робіт за укладеним між ТОВ «ПРОМЕКОБУД» та ТОВ «ПТАХОКОМПЛЕКС ДНІПРОВСЬКИЙ» договору будівельного підряду №03/02-2025 на виконання будівельних робіт на об`єкті Замовника (надалі – Договір), а саме здійснення реконструкції будівлі центрального складу з улаштуванням прибудови на території селища Соняного Запорізького району Запорізької області.
Встановленим у цій справі є також те, що направлена на реєстрацію позивачем вказана податкова накладна №2 від 16.05.2025 була прийнята ГУ ДПС у Запорізькій області (Реєстраційний номер документу: 9165705840), однак її реєстрація була зупинена, про що позивачем було отримано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної в якій в якості виявлених помилок зазначалось: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК № 2 від 16.05.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 43.99: перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання , що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D»=2.3601%, «Р»=0,00».
Отже, позивач користуючись наданим йому правом подав контролюючому органу додаткові документи та пояснення стосовно направленої 11.06.2025 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 2 від 16.05.2025 року на суму 437687,78 гривень з ПДВ, і відповідно, суд першої інстанції вирішуючи спір у цій справі по суті, правильно керуючись положеннями п.14.1.60. п.14.1. ст.14, п.187.1. ст.187, п.201.1. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, а також п.5, п.7, п.10, п.11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі – Порядок №1165) і окремо пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток №3 до Порядку №1165) – суд першої інстанції цілком обґрунтовано звернув увагу на те, що у спірному випадку в Квитанції контролюючий орган вказав на те, що обсяг постачання товару/послуги 43.99, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а тому на підставі аналізу положень п.5 та п.11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі – Порядок №520), суд правильно зауважив, що рішення Комісії ДПС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної та бути вмотивованим, і при цьому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами, або надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи.
У цій справі наголошуючи на тому, що прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії, і відповідно, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону - суд першої інстанції правильно звернув увагу, що зазначених вище принципів при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення відповідачем дотримано не було, також як і не було надано належної оцінки поданим позивачем документам первинної бухгалтерської та податкової звітності і поясненням, та не було зазначено про те, що документи, які були подані під час реєстрації складено з порушенням встановлених вимог.
Оскільки контролюючим органом взагалі не зазначено, яким чином подані позивачем документи та пояснення не підтверджують правомірність складання та подання на реєстрацію в ЄРПН спірної податкової накладної, суд першої інстанції детально дослідивши надані позивачем документи, у тому числі додатково подані, дійшов цілком обґрунтованого висновку, що позивачем в дійсності документально підтверджено зміст та суть господарської операції, а витребування контролюючим органом у Повідомленні про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від позивача додаткових документів є безпідставним.
Отже, оцінюючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.08.2025 №13181771/43053527 та про наявність підстав для його скасування, а оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, наявні підстави і для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 16.05.2025..
Колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у цій справі прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду 04 лютого 2026 року в адміністративній справі №280/10577/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов