ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 925/567/26

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ"
до Фізичної особи-підприємця Іванова Олександра Володимировича
про стягнення 27884,65 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду. 

1. 22.04.2026 Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Іванова Олександра Володимировича.

2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 27884,65 грн боргу за надані послуги з централізованого опалення за договором на постачання теплової енергії від 26.11.2019 №1117 за період з 31.10.2024 до 01.02.2026.

3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії з жовтня 2024 року до січня 2026 року вартістю 27884,65 грн. Відповідач зобов`язання зі сплати наданих послуг не виконав. 

4. 24.04.2026 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

5. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу, яку 25.04.2026 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а. с. 59), відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 01.05.2026 вручено відповідачу. (а.с. 60) 

6. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

7. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

8. Днем вручення ухвали суду від 24.04.2026 відповідачу є 01.05.2026 - день вручення судового рішення під розписку. (а.с. 60)

9. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю. 

10. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. 

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

11.  Предметом позову позивача до відповідача є майнова вимога про стягнення боргу.

12. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить не виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого опалення за договором.

13. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

14. Предметом доказування у справі є обставини виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору поставки; виконання позивачем свого зобов`язання з поставки відповідачу теплової енергії; невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати за спожиту теплову енергію; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача; строк виконання грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

15. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

16. 15.09.2011 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та Фізична особа-підприємець Іванов Олександр Володимирович (орендар) уклали договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №1116, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно – частину нежитлового приміщення третього поверху в п`ятиповерховій адміністративній будівлі загальною площею 55,71 кв. м, розміщене за адресою6 проспект Хіміків, 50 м. Черкаси. Майно передано в оренду з метою розміщення диспетчерського пункту таксі з пасажирських перевезень та використання площ спільного користування. (а.с. 29-32)

17. Відповідно до пункту 5.13 договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №1116 від 15.09.2011 орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна.

18. 19.11.2019 відповідач звернувся до позивача із заявою про укладення договору на постачання теплової енергії для опалення приміщення – офісу за адресою: проспект Хіміків, 50 м. Черкаси з 19.11.2019. (а.с. 11)

19. 26.11.2019 Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (постачальник) та Фізична особа-підприємець Іванов Олександр Володимирович (споживач) уклали договір на постачання теплової енергії, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві теплову енергію на межу продажу теплової енергії, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором. (а.с. 12-28)

Відповідно до умов договору сторони передбачили:

п. 2.3 – постачання теплової енергії здійснюється для потреб опалення та вентиляції в період опалювального сезону (орієнтовно з 15 жовтня до 15 квітня);
п. 4.2.1 – споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати отриману на межі продажу теплову енергію за тарифами, в обсягах та строки, встановлені цим договором;
п. 6.1 - облік та визначення кількості спожитої теплової енергії виконується: приладним способом; розрахунковим способом;
п. 8.2 – оплата за теплову енергію здійснюється за рахунком-фактурою, сума якого включає величину попередньої оплати і залишкової неоплаченої суми за попередній період, виходячи з роз розрахунку її фактичної реалізації;
п. 8.9 – споживач до 25 числа поточного місяця у відповідності до рахунку-фактури сплачує теплопостачальній організації суму попередньої оплати за теплову енергію поточного місяця та несплачену вартість (чи її частку) фактично спожитої теплової енергії у попередньому звітному періоді;
п.12.1.1 – цей договір діє до 31.12.2019 та вважається щорічно пролонгованим з дня збігу попереднього строку його дії на наступний річний строк, якщо протягом останнього місяця дії договору від жодної зі сторін не надійшло від іншої сторони заяви про відмову від нього.

20. У додатку №1 до договору сторони передбачили постачання теплової енергії в гарячій воді до приміщення за адресою: м. Черкаси, проспект Хіміків, 50 в межах: максимальне теплове навантаження Q=0,003828 Гкал/год., в тому числі: на опалення Q=0,003828 Гкал/год.Тариф, який діє на момент укладення договору складає 1392,168 грн (з ПДВ) за 1 Гкал. Орієнтовна вартість становить 10858,91 грн. (а.с. 19)

21. 13.10.2021 позивач опублікував Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії., на офіційному сайті виконавця ПрАТ "Черкаське хімволокно" за посиланням: https://khimvolokno.com.ua/, до якого 19.05.2024 приєднався відповідач, за змістом якого виконавець зобов`язався надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. (а. с. 20-28)

Відповідно до умов типового індивідуального договору:

п. 32 - розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця;
п. 33 - виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення оплати за спожиту послугу;
п. 34 – споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу;
п. 41.3 - споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленим відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

22. Позивач у період з жовтня 2024 року до січня 2026 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії та виставив рахунки-фактури на оплату: №9439 від 31.10.2024 за жовтень 2024 року на суму 132,13 грн, №10357 від 31.11.2024 за листопад 2024 року на суму 661,03 грн, №11351 від 31.12.2024 за грудень 2024 року на суму 4381,24 грн, №428 від 31.01.2025 за січень 2025 року на суму 7752,81 грн, №1433 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму 12158,73 грн, №2433 від 31.03.2025 за березень 2025 року на суму 14659,93 грн, №11307 від 30.11.2025 за листопад 2025 року на суму 17136,80 грн, №12295 від 31.12.2025 за грудень 2025 року на суму 21437,18 грн, №421 від 31.01.2026 за січень 2026 року на суму 27884,65 грн. (а.с. 35 - 43)

23. За період з жовтня 2024 року до січня 2026 року позивач надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії вартістю 30519,78 грн. Відповідач виконав своє зобов`язання за договором частково та 29.10.2024 сплатив позивачу 2635,13 грн. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 27884,65 грн , у підтвердження позивач подав картку з рахунку 361 за період з 29.10.2024 до 01.02.2026. (а. с. 33-34)

24. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

25. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

26. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

27. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

28. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів"). 

29. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

30. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

31. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

32. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 

33. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

34. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

35. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. 

36. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

37. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

38. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

39. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

40. між сторонами виникло майнове господарське зобов`язання на підставі договору на постачання теплової енергії та типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії;

41. позивач виконав свій обов`язок та поставив відповідачу у період з 01.10.2024 до 31.01.2026 теплову енергію вартістю 30519,78 грн;

42. відповідач виконав грошове зобов`язання з оплати наданих послуг частково та 29.10.2024 сплатив позивачу 2635,13 грн;

43.  розмір невиконаного зобов`язання відповідача становить 27884,65 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

44. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

45. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги"

46. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. 

47. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

48. Згідно з абзацом 7 частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 

49. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії є, серед іншого: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

50. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абзац 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

51. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснює, зокрема, встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

52. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

53. Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

54. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

55. Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

56. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 2 статті 714 Цивільного кодексу України).

57. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

58. Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобоз`язаний передати у власність покупця оплачений товар.

59. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 

60. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

61. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

62.  Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

63. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

64. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору постачання теплової енергії та типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

65. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем обов`язку з оплати спожитих послуг теплопостачання.

66. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та стягнути з відповідача борг за надані послуги.

67. Між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з постачанням теплової енергії.

68. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

69. На підставі договору у відповідача виник обов`язок сплати позивачу за надані послуги.

70. Позивач на виконання договору надав відповідачу у період з жовтня 2024 року до січня 2026 року послугу з постачання теплової енергії вартістю 30519,78 грн.

71. Відповідач зобов`язання з оплати наданих послуг виконав частково та 29.10.2024 сплатив позивачу 2635,13 грн.

72. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 27884,65 грн.

73. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

74. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

75. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

76. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

77. Невиконання відповідачем своїх обов`язків у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні та отримання плати за поставлену теплову енергію.

78. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 27884,65 грн боргу за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2024 до 31.01.2026 суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат

79. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

80. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3328,00 грн на підставі платіжної інструкції №177 від 25.02.2026. (а. с. 5)

81. У позові позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 грн.

82.  Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

83. Оскільки позов суд задовольнив повністю судовий збір, сплачений позивачем за подання, позову суд покладає на відповідача у розмірі 3328,00 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 130, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до Фізичної особи-підприємця Іванова Олександра Володимировича задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Іванова Олександра Володимировича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (ідентифікаційний код 00204033, адреса місцезнаходження: 18028, м. Черкаси, проспект Хіміків, 76) 27884,65 грн (двадцять сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 65 копійок) боргу, 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок) судових витрат зі сплати судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду. 

Суддя А.І. Гладун