ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2026 р. Справа № 910/9022/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Алданової С.О.
суддів: Корсака В.А. 
Буравльова С.І. 

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Гарантований покупець" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2025
у справі № 910/9022/25 (суддя Ковтун С.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомвінд-Краматорськ"
до Акціонерного товариства "Гарантований покупець" 
про стягнення коштів, 
ВСТАНОВИВ: 
До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомвінд-Краматорськ" (далі - позивач; ТОВ "Атомвінд-Краматорськ"; Товариство) до Державного підприємства "Гарантований покупець" (надалі - відповідач; ДП "Гарантований покупець"; апелянт; скаржник) про стягнення 14 092 417,47 грн. 
Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати поставленої позивачем електричної енергії за договором № 543/01 від 23.08.2019 за вересень 2022 року - вересень 2023 року. Обґрунтовуючи настання строку оплати позивач посилався на Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (в подальшому - НКРЕКП) 26 квітня 2019 року № 641 (скорочено - Порядок), який, на його думку, встановлює обов`язок відповідача оплатити придбану електричну енергію протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 позов ТОВ "Атомвінд-Краматорськ" до ДП "Гарантований покупець" задоволено повністю. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Атомвінд-Краматорськ" 14 092 417,47 грн боргу та 211 386,27 грн судового збору.
За висновками місцевого господарського суду, відповідач не надав доказів наявності одностороннього правочину (зарахування зустрічних однорідних вимог) згідно ст.ст. 598, 601 ЦК України, а тому відсутні підстави вважати припиненим його зобов`язання за договором щодо оплати 14 092 417,47 грн.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ДП "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/9022/25 та ухвалите нове, яким відмовити в повному обсязі ТОВ "Атомвінд-Краматорськ" у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, а також неправильно застосовано норми матеріального права. 
Апелянт зазначає, що 26.06.2019, на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та Порядку № 641, між Гарантованим покупцем та Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго», замовник, ОСП) укладено договір № 0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, який станом на сьогодні, з урахуванням внесених змін і доповнень, продовжує діяти. Заборгованість НЕК «Укренерго» перед Гарантованим покупцем за послуги становить 15,354 млрд. грн. 
За вказаного скаржник акцентує, що оскільки за спірні розрахункові місяці НЕК «Укренерго» не сплатило послугу в повному обсязі, зобов`язання Гарантованого покупця перед позивачем за вказані розрахункові періоди у розумінні ч. 1 ст. 530 ЦК України не виникли.
Окремо відповідач звертає увагу, що станом на 24.07.2025 позивач має перед відповідачем заборгованість у розмірі 20 276 556,40 грн за послугу з відшкодування частки відшкодування вартості небалансу електричної енергії балансуючої групи Гарантованого покупця, що підтверджується оборотами рахунку 3618.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025, апеляційна скарга в справі № 910/9022/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/9022/25. Розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/9022/25 призначено на 16.03.2026.
На адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. За твердженнями позивача, відповідачем зобов`язання зі сплати за отриманий обсяг електроенергії за договором № 543/01 від 23.08.2019 за період з 01.09.2022 по 30.09.2023 виконано частково, а саме сплачено 166 700 206,21 грн, що підтверджується платіжними інструкціями. Таким чином, непогашена основна заборгованість відповідача за договором № 543/01 від 23.08.2019 за період з 01.09.2022 по 30.09.2023 становить 14 092 417,47 грн.
Також згідно позиції Товариства, аргументи відповідача про наявність заборгованості позивача за іншими правовідносинами не є предметом розгляду даної справи та не має прийматись до уваги під час ухвалення рішення по суті.
У судовому засіданні 16.03.2026 оголошено перерву до 22.04.2026. 
Представник апелянта в судовому засіданні 22.04.2026 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. 
У судовому засіданні представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Окремо судова колегія зазначає, що в судовому засіданні 22.04.2026 представник відповідача повідомив суд апеляційної інстанції про здійснення реорганізації підприємства шляхом зміни організаційно-правової форми відповідача.
Колегія суддів, перевіривши наявні в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості щодо відповідача дійшла до наступного висновку.
Відповідно до приписів ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Як вбачається з відомостей ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 21.04.2026 відбулось перетворення Державного підприємства "Гарантований покупець" в Акціонерне товариство «Гарантований покупець» з тим самим кодом ЄДРПОУ.
Частиною першою статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Статтею 108 ЦК України встановлено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
Як вбачається із відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань АТ «Гарантований покупець» є правонаступником прав та обов`язків ДП "Гарантований покупець".
Відповідно до частини 6 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.
Згідно з статтею 52 ГПК України, у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Таким чином, оскільки перетворення є одним із видів правонаступництва, враховуючи наведені приписи ЦК України та ГПК України, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для проведення заміни відповідача ДП "Гарантований покупець" його правонаступником - АТ «Гарантований покупець». 
Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Апеляційний розгляд здійснювався із застосуванням норм матеріального права, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. 
Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Атомвінд-Краматорськ" є суб`єктом господарювання з виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, продаж якої здійснює державному підприємству "Гарантований покупець". 
Правовідносини між сторонами засновані на договорі № 543/01 від 23.08.2019 (скорочено - Договір).
Згідно з пунктом 1.1 Договору виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок). 
У рамках виконання Договору протягом вересня 2022 року - вересня 2023 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію на загальну суму 180 792 623,68 грн.
Вказані обставини сторони визнають та не оспорюють.
Поряд із цим, відповідач під час розгляду справи в суді І-ої інстанції позов відхилив повністю. Відповідач, не заперечуючи факту придбання у позивача у спірний період електричної енергії за "зеленим" тарифом на вказану вище суму, вважав, що чинне нормативне регулювання не кваліфікує заявлену до стягнення суму як прострочену. Обґрунтовуючи свої доводи відповідач посилався на Порядок (п. 11.4), за яким сума коштів для здійснення остаточного місячного платежу за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію гарантованим покупцем, зокрема враховується сума коштів, сплачених такому продавцю за "зеленим" тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та сума коштів, отриманих гарантованим покупцем від оператора систем передачі (ОСП) відповідно до договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Отже, як вказував відповідач, оплата ним 100 відсотків вартості відпущеної продавцем за "зеленим" тарифом електричної енергії здійснюється за умови отримання гарантованим покупцем від ОСП 100 відсотків коштів відповідно до договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Загальна заборгованість Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке є ОСП, перед відповідачем, яке є гарантованим покупцем, за надану послугу становить 15,354 млрд грн. А тому, на думку відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК) України, у нього не наступив обов`язок з оплати відпущеної продавцем (позивачем) за "зеленим" тарифом електричної енергії за Договором.
Також відповідач звертав увагу на те, що станом на 24.07.2025 позивач має перед відповідачем заборгованість у розмірі 20 276 556,40 грн за послугу з відшкодування частки вартості небалансу електричної енергії балансуючої групи гарантованого покупця. Тому враховуючи існуючий борг позивача перед відповідачем за Договором, в силу положень підпункту 12 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 20 276 556,40 грн задоволенню не підлягають.
Подібні вищевикладеним твердженням, щодо обставин справи, наведені апелянтом та позивачем у апеляційній скарзі та відзиві на неї відповідно. 
У межах фактичних обставин справи, що розглядається, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини щодо стягнення боргу за поставлену електричну енергію та застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань, регулюються нормами ЦК України та ГК України (норми якого були чинними на час виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про ринок електричної енергії» та відповідними підзаконними нормативними актами. 
Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Оскільки Договір є правочином купівлі-продажу, родовими ознаками якого є передача майна (товарної продукції) на оплатній основі, сторони, формуючи його умови, обов`язок гарантованого покупця з оплати придбаної електричної визначили як у суті самого зобов`язання (п. 1.1 Договору), так і у переліку обов`язків, прийнятих на себе відповідачем: своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за куплену у покупця електричну енергію (п. 4.5 Договору). 
Обов`язку гарантованого покупця своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за куплену у покупця електричну енергію кореспондується право покупця вимагати у продавця здійснення такого розрахунку. Відповідно до пункту 4.1 Договору продавець має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього Договору, п. 3.3 якого передбачає, що оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців у розрахунковому місяці, формування актів купівлі-продажу електричної енергії здійснюється відповідного до Порядку. 
Отже, умови Договору щодо оплати електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця, носять бланкетний характер, відсилаючи до Порядку як регуляторного акту (пункт 3.3 Договору).
Порядок, який був чинний у вересні 2022 року - вересні 2023 року, передбачав, що гарантований покупець остаточний здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора, яким є НКРЕКП, щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (п. 10.4).
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердила розмір вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем, у квітні та травні 2024 року.
Постановою № 178 від 24.01.2024 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виклала у новій редакції Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, яка набула чинності з 26 січня 2024 року. Визначення порядку та строку оплати здійснюється за правилами Порядку, що був чинний у квітні та травні 2024 року. 
Розрахунок платежів та порядок їх здійснення між гарантованим покупцем та продавцями за "зеленим" тарифом є предметом регулювання розділу 11 Порядку.
Згідно з пунктом 11.4 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 24.01.2024 № 178) гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці (абз. 1). При визначенні суми коштів для здійснення остаточного місячного платежу за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію гарантованим покупцем, зокрема враховується сума коштів, сплачених такому продавцю за "зеленим" тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та сума коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (абз. 2).
Поняття зобов`язання та підстави його виникнення наведені у ст. 509 ЦК України, за якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є однією з підстав виникнення зобов`язань.
Суб`єктами зобов`язання, які є елементами зобов`язання, є його сторони: управнена сторона - кредитор, та зобов`язана сторона - боржник. 
Виконання зобов`язання - це вчинення боржником або іншою особою на користь кредитора або третьої особи певної дії або утримання від дії, яка становить предмет виконання зобов`язання. Виконання зобов`язання є правомірною дією, яка спрямована на припинення зобов`язання. 
Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Такі умови (принципи) можна поділити на умови належного виконання, реального виконання та справедливість, добросовісність, розумність (ч. 3 ст. 509 ЦК України).
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведено належними сторонами, щодо належного предмету, у належний спосіб, у належний строк (термін), у належному місці. Принцип реального виконання слід розуміти як виконання зобов`язання в натурі, тобто вчинення саме тих дій, що становлять зміст зобов`язання. 
Договір, як різновид юридичного факту, в основі якого лежить погоджена воля двох сторін, є результатом їхніх взаємних поступлень і самообмежень. Цей результат отримав визначення домовленості (ст. 526 ЦК України), що диктує прагнення сторін спільними зусиллями досягти бажаних наслідків. 
Отже, у свою чергу, виконання договірного зобов`язання має відбуватись відповідно до умов укладеного договору, що узгоджені його сторонами. 
У переважній більшості зобов`язань кожний із суб`єктів зобов`язання є водночас і кредитором і боржником один щодо одного. А тому, відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін зобов`язання має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. 
З огляду на це, використання терміну "зобов`язання" застосовується як для позначення зобов`язального правовідношення в цілому, так і для позначення окремого обов`язку боржника (боргу). 
Спосіб виконання - це порядок та послідовність здійснення сторонами дій у процесі виконання зобов`язання. Грошове зобов`язання є зобов`язанням по сплаті грошових коштів, а його предметом є певна грошова сума, що має бути сплачена кредиторові. Спосіб виконання зобов`язання, як правило, обирається сторонами при його виникненні та може полягати в одноразовому повному виконанні, періодичному виконанні або постійному виконанні. Період часу, у який має бути виконано зобов`язання, є строком (терміном) виконання. Такий період може бути визначений і невизначений. 
Встановлений Договором та Порядком спосіб виконання зобов`язання гарантованого покупця з оплати за відпущену продавцем електричну енергію (розділ 11) передбачає певну послідовність та етапність дій відповідача: 
- гарантований покупець, не пізніше п`ятого дня після закінчення першої та другої декад розрахункового місяця здійснює оплату продавцю в обсязі, пропорційно відпуску електричної енергії генеруючими одиницями за 10/20 діб (також зазначено джерело походження коштів - отриманих від ОСП та коштів, отриманих гарантованим покупцем за реалізовану електричну енергію за результатами торгової діяльності на ринку добу на перед (РДН), внутрішньодобовому ринку (ВДР), за двосторонніми договорами);
- отримання фактичних даних щодо обсягу відпуску/відбору електричної енергії за розрахунковий місяць;
- здійснення доплати продавцю за розрахунковий місяць пропорційно вартості купленої товарної продукції;
- отримання від адміністратора комерційного обліку (АКО) сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії;
- здійснення протягом трьох робочих днів розрахунку вартості електричної енергії та направлення покупцю акта купівлі-продажу електричної енергії;
- направлення акта коригування до акта купівлі-продажу електричної енергії (у випадку наявності оновлених даних);
- підписання таких актів;
- прийняття Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) рішення щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці;
- оплата електричної енергії протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора.
Отже, за умовами Порядку, період (строк) виконання зобов`язання гарантованим покупцем з оплати за відпущену продавцем електричну енергію є визначеним і він становить п`ять робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці. 
Положення абзацу 2 пункту 11.4 Порядку (щодо врахування суми коштів, сплачених такому продавцю за "зеленим" тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та суми коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел) не спростовують наведеного вище порядку та строку платежу, оскільки не змінюють правила щодо порядку та послідовності вчинення наведених вище дій, а термінологічне значення "врахування" оплат стосується прийняття до уваги сторонами цієї обставини, і носить по своїй суті диспозиційний зміст, який полягає у наданні можливості сторонам, при наявності спільного волевиявлення, інакшим чином визначити порядок оплати. За відсутності такого волевиявлення діють правила щодо повної оплати протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора.
Оскільки сторони не визначили інакшим чином послідовність здійснення гарантованим покупцем дій у процесі виконання ним грошового зобов`язання та строк його виконання, строк оплати останнім електричної енергії, поставленої позивачем у вересні 2022 року - вересні 2023 року, є п`ять робочих днів з дня оприлюднення Національною комісією, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у ці місяці.
В межах виконання Договору мало місце постачання позивачем електричної енергії відповідачу у вересні 2022 року - вересні 2023 року, яке супроводжувалось підписанням щомісячних актів купівлі-продажу електроенергії.
Згідно наведеної нижче таблиці, зазначені рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у ці місяці, дати їх оприлюднення та строк оплати за кожним зі спірних місяців:
№ п/п	Період	Борг	Постанова НКРЕКП	Дата оприлюднення	Строк оплати до (включно)	
2022 рік	
1	вересень	3630444,53	№ 946 від 15.05.2024	16.05.2024	23.05.2024	
2	жовтень	2821544,48	№ 946 від 15.05.2024	16.05.2024	23.05.2024	
3	листопад	2719429,78	№ 946 від 15.05.2024	16.05.2024	23.05.2024	
4	грудень	2429747,99	№ 896 від 08.05.2024	10.05.2024	17.05.2024	
2023 рік	
5	січень	0	№ 858 від 30.04.2024	01.05.2024	08.05.2024	
6	лютий	744658,93	№ 858 від 30.04.2024	01.05.2024	08.05.2024	
7	березень	396764,90	№ 896 від 08.05.2024	10.05.2024	17.05.2024 	
8	квітень	564886,66	№ 896 від 08.05.2024	10.05.2024	17.05.2024	
9	травень	301459,41	№ 896 від 08.05.2024	10.05.2024	17.05.2024	
10	червень	66395,29	№ 896 від 08.05.2024	10.05.2024	17.05.2024	
11	липень	87512,33	№ 858 від 30.04.2024	01.05.2024	08.05.2024	
12	серпень	0	№ 858 від 30.04.2024 	01.05.2024	08.05.2024	
13	вересень	329572,17	№ 858 від 30.04.2024	01.05.2024	08.05.2024	
 	 	14 092 417,47	 	 	 	
В наведеному судова колегія вказує, що як вбачається з матеріалів справи, повноважними представниками позивача та відповідача підписано акти купівлі продажу електроенергії, відповідно до яких сторони підтвердили та зафіксували обсяг виробленої електричної енергії: за період з 01.09.2022 року по 30.09.2023 року на загальну суму 180 792 623,68 грн з ПДВ.
Однак, відповідачем зобов`язання зі сплати за отриманий обсяг електроенергії за Договором за період з 01.09.2022 по 30.09.2023 виконано частково, а саме сплачено 166 700 206,21 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.
З 03.04.2024 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у постанові № 332 від 25.02.2022 передбачила право гарантованого покупця зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення (в залежності від редакції постанови № 332 від 25.02.2022 це право відображалось у підпункті 13, підпункті 12, а на цей час у підпункті 11 пункту 1 цього нормативно-правового акта).
Правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, та правовідносини, які виникають за договором про участь у балансуючій групі гарантованого покупця є самостійним зобов`язаннями, з самостійними предметами та суб`єктами. Зменшення рівня розрахунків має цивільно-правовим наслідком одночасне припинення обов`язку гарантованого покупця перед продавцем за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом та обов`язку останнього, що виник за договором про участь у балансуючій групі гарантованого покупця.
Правовий інститут зарахування зустрічних однорідних вимог є складовою процедури припинення зобов`язань, загальні правила якої сформовано у главі 50 "Припинення зобов`язань" розділу І книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України. Застосування цього інституту має наслідком погашення внаслідок дій правоприпиняючих юридичних фактів прав і обов`язків сторін, що становлять його зміст. Юридична спроможність таких дій може бути підставою для припинення зобов`язань, зумовлена сукупністю умов здійснення зарахування (ст. 601 ЦК України), та відсутності законодавчих заборон такого зарахування (ст. 602 ЦК України). 
Умови припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог наведені у ст. 601 ЦК України. Згідно з цим законодавчим приписом умовами застосування цього способу припинення цивільно-правового зобов`язання є:
- зустрічність вимог, тобто сторони одночасно беруть участь у декількох зобов`язаннях, в яких сторона, що є кредитором в одному зобов`язанні, в іншому є боржником, і навпаки; 
- однорідність вимог, під якими розуміють як їх однорідний предмет (зміст), так і однорідність підстав виникнення;
- настання строку виконання цих вимог.
Обрана законодавцем правова конструкція зарахування вказує на те, що воно може здійснюватися за заявою однієї із сторін без згоди на це іншої сторони. Тобто, припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог може здійснюватися не лише за взаємною згодою боржника і кредитора, але і в односторонньому порядку однієї із сторін. Такий спосіб припинення зобов`язання кореспондується зі ст. 598 ЦК України, якою передбачено, що припинення зобов`язань на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Право на припинення зобов`язання шляхом зарахування в односторонньому порядку є тим випадком, на який вказує закон. 
У зв`язку з цим заяву про зарахування слід розглядати як односторонній правочин, для вчинення якого достатньо волевиявлення однієї сторони. Таке волевиявлення однієї сторони не потребує погодження з боку іншої сторони. А тому дійсність правочину про зарахування, тобто його спроможність бути підставою для припинення зобов`язання, залежить від наявності визначених ст. 601 ЦК України умов, і не залежить від незгоди іншої сторони з заявленими зустрічним вимогами, їх розміром, строками виконання тощо. 
В свою чергу, відповідачем не надано доказів наявності відповідного одностороннього правочину, а тому відсутні підстави вважати припиненим його зобов`язання за Договором щодо оплати 14 092 417,47 грн.
При цьому, факт наявності боргу в Гарантованого покупця перед позивачем на суму 14 092 417,47 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.
Таким чином, беручи до уваги наявність підписаних актів купівлі-продажу електричної енергії за спірний період та часткову оплату з боку відповідача, за висновками колегії суддів строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за період з вересня 2022 року по вересень 2023 року є таким, що настав. 
Зазначені висновки суду першої інстанції, як вважає колегія суддів, є правильними та відповідають фактичним обставинам справи. 
З огляду на викладене суд 1-ої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 14 092 417,47 грн.
За наведеного судовою колегією критично оцінюються твердження апелянта про те, що зобов`язання Гарантованого покупця перед Товариством за відповідні розрахункові періоди в розумінні ч. 1 ст. 530 ЦК України не виникли.
У частині доводів відповідача щодо права на зменшення розрахунків та наявності заборгованості позивача з врегулювання небалансів, то судовою колегією вказується таке.
Постановою НКРЕКП від 03.04.2024 № 652, абзац третій підпункту 13 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" викладено у такій редакції: "Гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення".
Водночас, ці положення не звільняють відповідача від обов`язку здійснити повну оплату придбаної електричної енергії за відповідними договорами.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази внесення змін до спірного Договору в частині встановлення порядку проведення відповідних розрахунків за спірний період, тоді як саме вищевказаним Договором регулюються господарсько-правові відносини його учасників.
Колегія суддів враховує посилання відповідача на пункт 5 постанови НКРЕКП від 24 січня 2024 року № 178 "Про внесення змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", якою на відповідача покладено обов`язок забезпечити виконання положень глави 16 Порядку № 641 у частині врегулювання відносин щодо відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, які виникли в період з 8 вересня 2022 року по 26 січня 2024 року.
Судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача з вимогами погасити заборгованість за актами приймання передачі послуги з відшкодування вартості небалансу електричної енергії балансуючої групи. 
Норма абзацу 3 підпункту 13 пункту 1 Постанови № 332, якою відповідачу надано право зменшити рівень розрахунків із продавцем електричної енергії за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, може бути застосована у позапроцесуальному порядку, зокрема, шляхом укладення відповідного правочину, в результаті якого відбулося б зарахування зустрічних однорідних вимог й у позивача відпали б підстави позову у відповідній частині.
Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", гарантований покупець та виробник за "зеленим" тарифом при виникненні взаємної однорідної заборгованості мають право проводити зарахування зустрічних однорідних вимог між собою за взаємною згодою сторін, у тому числі мають право здійснювати зарахування зустрічних однорідних вимог щодо заборгованості за відпущену електричну енергію за "зеленим" тарифом та заборгованості виробників за "зеленим" тарифом з оплати частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця.
В межах вказаного колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року в cправі № 910/12271/24, в якій зазначено, що суд апеляційної інстанції у цій справі стосовно доводів відповідача про наявність у позивача заборгованості перед відповідачем за послуги з відшкодування частки вартості небалансу електричної енергії, відхиляючи його доводи про необхідність застосування приписів постанови НКРЕКП від 03.04.2024 № 652 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", якою абзац 3 підпункту 13 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 викладено у такій редакції: "Гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення", зазначив про те, що положення вказаної постанови не звільняють підприємство від обов`язку здійснення ним повної оплати придбаної електричної енергії за відповідними договорами, а відповідні положення постанови НКРЕКП від 03.04.2024 № 652 набрали чинності з дня її прийняття. 
У постанові Верховного Суду від 23.09.2025 у справі № 910/7880/24, залишаючи без змін судові рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТГ Солар 5" про стягнення з ДП "Гарантований покупець" основного боргу, 3% та інфляційних втрат, суд зазначав, що суди попередніх інстанцій установили відсутність підстав для зменшення суми боргу на існуючу суму заборгованості позивача перед відповідачем за послуги з неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії, оскільки таке право згідно з абзацом 3 підпункту 13 пункту 1 постанови № 332 відповідачем не реалізовано, а доказів зустрічного зарахування сторонами не надано. Суд вказував на відсутність підстав втручатися у договірні відносини сторін та самостійно зменшувати суму заявленої заборгованості, навіть у випадку визнання позивачем боргу в цій частині. Суд звернув увагу відповідача, що він не позбавлений права в судовому порядку стягнути з позивача суму боргу за послуги з неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії в межах окремого позовного провадження. З огляду на встановлені судами у справі № 910/7880/24 обставини, аргументам відповідача щодо наявності у нього права на зменшення рівня розрахунків з позивачем на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії, було надано судом першої інстанції належну правову оцінку та з урахуванням встановлених фактичних обставин щодо не реалізації відповідачем цього права, такі доводи мотивовано відхилені судом. Верховний Суд у справі № 910/7880/24 звернув увагу на те, що такі висновки місцевого господарського суду повністю узгоджуються з підставами відхилення аналогічних аргументів ДП "Гарантований покупець" судами у справі № 910/6904/24 з подібними правовідносинами, правильність та обґрунтованість чого підтвердив Верховний Суд у постанові від 14.08.2025, ухваленій у зазначеній справі. 
Колегія суддів в рамках справи, що розглядається, акцентує, що доказів того, що відповідач звертався до позивача з заявою про припинення зобов`язання з оплати боргу за спірний період матеріали справи не містять. Немає підтверджень й здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог за взаємними заборгованостями.
Так само, у разі наявності в позивача заборгованості перед відповідачем, останнього не було позбавлено права й можливості заявити відповідні вимоги в межах цієї справи шляхом пред`явлення зустрічного позову. Однак, таким процесуальним правом відповідач не скористався.
А тому відсутні підстави для зменшення або зміни розміру заявлених у цій справі позовних вимог щодо спірної суми основного боргу. 
Отже, за цих підстав, судовою колегією відхиляються відповідні аргументи скаржника, як необґрунтовані. 
Стосовно доводів відповідача, що зобов`язання Гарантованого покупця перед позивачем за розрахункові місяці вересень 2022 року - вересень 2023 року, на його думку, начебто не виникали, в зв`язку з тим, що НЕК "Укренерго" не сплатило послугу в повному обсязі, суд апеляційної інстанції вказує, що правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, та правовідносини, які виникають за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, незважаючи на їхню пов`язаність, є самостійними зобов`язаннями, з самостійними предметами та суб`єктами.
У той же час, ані Договір, ані Порядок № 641 не містять умов та правил, які визначали б стан виконання гарантованим покупцем обов`язків за договором в залежності від виконання Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" обов`язків за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
Крім того, як умовами Договору, які погоджені сторонами в добровільному порядку та є обов`язковими для виконання, так і положеннями чинного законодавства не передбачена можливість зміни строку виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару через зміну обставин, зокрема через те, що відповідач не має можливості забезпечити повну оплату електричної енергії за "зеленим" тарифом, оскільки в даний момент відповідач недоотримує кошти від НЕК "Укренерго" в якості оплати послуги.
Тому, відповідні твердження скаржника визнаються судовою колегією необґрунтованими. 
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.
Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК). 
Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
За висновками судової колегії, доводи апелянта про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, а також неправильно застосовано норми матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/9022/25 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статті 277 ГПК України не вбачається.
В свою чергу, апелянтом не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. 
При цьому, викладені у відзиві на апеляційну скаргу твердження позивача знайшли своє підтвердження в частині спростування викладених відповідачем в апеляційній скарзі доводів у цілому. 
Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта (відповідача в справі).
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, - 

УХВАЛИВ: 
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/9022/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/9022/25 - залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Акціонерне товариство "Гарантований покупець". 
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 04.05.2026 (з урахуванням часу перебування судді Алданової С.О. у відпустці). 

Головуючий суддя С.О. Алданова 

Судді В.А. Корсак

С.І. Буравльов