Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року Справа№380/22570/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ 
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 15.10.2025 №0571550012643 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 5 частини 1 статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1979 по 18.07.1981 в технічному училищі №60 м. Жданова Донецької області, період отримання допомоги по безробіттю з 22.11.1999 по 15.11.2000, згідно з трудовою книжкою від 14.09.1981, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
В обґрунтування позову зазначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії з підстав відсутності страхового стажу є протиправним, оскільки до страхового стажу протиправно не враховано період навчання та період отримання допомоги по безробіттю. 
Відповідач надав відзив на позов із викладеними в ньому запереченнями щодо вимог позивача, просив суд відмовити позивачу у задоволенні вимог. За змістом відзиву відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії становить 20 років 00 місяців 13 днів та є недостатнім для призначення пенсії. Згідно з відзивом відповідачем правомірно не враховано періоди навчання та отримання допомоги по безробіттю, оскільки надані позивачем документи до заяви про призначення пенсії мають недоліки оформлення.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 справу за цим позовом (до відкриття провадження у ній) передано до Донецького окружного адміністративного суду, за наслідком автоматичного розподілу справ між суддями її передано на розгляд судді Михайлик А.С.
Ухвалою від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання. 
Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.10.2025 звернулась до уповноваженого органу Пенсійного фонду України із заявою призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заяву позивача відпрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, що є відповідачем у справі.
15.10.2025 відповідачем прийнято рішення № 057150012643 про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. Згідно з рішенням вік заявника на час звернення становить 63 роки 3 місяці, страховий стаж – становить 20 років 0 місяців 13 днів.
В рішенні зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди:
- навчання з 01.09.1979 по 18.07.1981 відповідно до атестата від 18.07.1981 №5336 через відсутність підпису голови екзаменаційної комісії;
- отримання допомоги по безробіттю з 22.11.1999 по 15.11.2000 згідно з трудовою книжкою від 14.09.1981 серії НОМЕР_1 , оскільки дата наказу про припинення виплати (22.11.1999) не відповідає даті припинення виплати. Згідно з рішенням період отримання допомоги по безробіттю частково зараховано до страхового стажу (з 01.01.2000 по 10.11.2000) на підставі інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до форми РС-право до страхового стажу враховано період отримання допомоги по безробіттю з 01.01.2000 по 10.11.2000, період навчання з 01.09.1979 року по 18.07.1981 та період отримання допомоги по безробіттю з 22.11.1999 по 31.12.1999 та з 11.11.2000 по 15.11.2000 не зараховано до страхового стажу.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2025 по 31.12.2025 - не менше 32 років. Відповідно до частини 2 ст. 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 01.01.2018 , страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2025 по 31.12.2025 - від 22 до 32 років.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що визначав порядок призначення пенсій до набрання чинності Законом № 1058, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно із пунктами а, д частини третьої вказаної статті 56 до стажу роботи зараховується: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (зі змінами) (далі - Порядок №637).
Відповідно до абзацу 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 8 Порядку № 637 встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, (далі – Порядок №22-1) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:, крім іншого, надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

ОЦІНКА ДОВОДІВ СТОРІН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Спір, що виник між сторонами стосується правомірності визначення тривалості страхового стажу під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та, відповідно, правомірності рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 15.10.2025 № 057150012643 з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Під час надання оцінки відмови в призначенні пенсії з підстав відсутності страхового стажу суд виходить із наведених в рішенні підстав неврахування періодів навчання та отримання допомоги по безробіттю позивачки до страхового стажу та змісту доданих позивачем до заяви про призначення пенсії документів.
Згідно з атестатом № 5336 від 18.07.1981, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач в 1979 році вступила до технічного училища № 60 м. Жданова Донецької області та в 1981 році закінчила повний курс технічного училища за професією кухар-пекар 4 розряду. В атестаті наявні підписи директора училища та заступника директора училища, підпис голови екзаменаційної комісії відсутній.
В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 наявний запис про навчання в професійно-технічному училищі в період з 01.09.1979 по 18.07.2021.
Суд зазначає, що відсутність в атестаті підпису голови екзаменаційної комісії, з урахуванням наявності в ньому інших обов`язкових реквізитів, не є беззаперечною підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду навчання до страхового стажу. Крім того, відповідач відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-ІV вправі перевірити інформацію, яка зазначена в атестаті, будь-які докази реалізації цього повноваження відповідачем в матеріалах справи відсутні. 
Враховуючи зазначене, відповідачем не доведено правомірності неврахування періоду навчання позивача з 01.09.1979 по 18.07.2021 до страхового стажу. 
Згідно з розрахунком РС -Право до страхового стажу враховано період отримання позивачем допомоги по безробіттю з 01.01.2000 по 10.11.2000, з огляду на що вимоги позивача в частині зарахування періоду з 01.01.2000 по 10.11.2000 не підлягають задоволенню. 
В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 наявні записи про отримання допомоги по безробіттю:
22.11.1999 призначено виплату допомоги по безробіттю на підставі п. 1 «а» ст. 29 Закону України «Про зайнятість населення» (запис № 15);
15.11.2020 припинено виплату допомоги по безробіттю на підставі п. 1 «з» ст. 31 Закону України «Про зайнятість населення» (запис № 16). 
Підставою внесення обох записів визначено розпорядження від 22.11.1999 № 690. 
Згідно з ч. 3 ст. 28 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 № 803-XI, що був чинним у період отримання позивачем допомоги по безробіттю, допомога по безробіттю виплачується з восьмого дня після реєстрації громадянина у державній службі зайнятості до працевлаштування, але не більше 360 календарних днів протягом двох років.
Пунктом «з» частини 1 ст. 30 Закону «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 № 803-XI встановлено, що виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі закінчення строку їх виплати.
Таким чином, в цьому випадку в трудовій книжці підставою припинення виплати допомоги по безробіттю визначено розпорядження від 22.11.1999 № 690, яким призначено виплату такої допомоги по безробіттю на максимальний строк, що встановлено чинним на той час Законом України «Про зайнятість населення», а тому зазначення підставою припинення виплати цієї допомоги розпорядження від 22.11.199 про її призначення не є недоліком оформлення запису.
Крім цього, суд зазначає, що, в будь-якому випадку, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за правильність внесених до його трудової книжки відомостей, а тому помилки оформлення записів трудової книжки не є достатньою підставою для неврахування страхового стажу. Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.
З огляду на наявність в трудовій книжці записів, внесених уповноваженим на те суб`єктом – органом Державної служби зайнятості про отримання позивачем допомоги по безробіттю в період з 22.11.1999 по 15.11.2000 неврахування відповідачем цього періоду до страхового стажу є неправомірним.
Враховуючи висновки суду про допущення відповідачем порушень під час обчислення страхового стажу позивача, тривалість страховий стаж визначеного відповідачем не відповідає фактичній тривалості стажу позивача, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення від 15.10.2025 № 057150012643 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та зарахувати період навчання позивача з 01.09.1979 по 18.07.1981 та період отримання допомоги по безробіттю 22.11.1999 по 31.12.1999 та з 11.11.2000 по 15.11.2000.
За наведеного вище, з урахуванням відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду отримання допомоги по безробіттю, що врахований відповідачем до стажу (з 01.01.2000 по 10.11.2000) позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Зважаючи на те, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій відповідача суд вважає за можливе покласти судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1211,20 грн. на відповідача повністю.
З огляду на зазначене, на підставі положень статей 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 24, 26, 44, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.10.2025 №0571550012643 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1979 по 18.07.1981 в технічному училищі №60 м. Жданова Донецької області, період отримання допомоги по безробіттю з 22.11.1999 по 31.12.1999 та з 11.11.2000 по 15.11.2000, згідно з трудовою книжкою від 14.09.1981.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:
ОСОБА_1 (позивач) – зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач) – місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ЄДРПОУ 13486010.

Суддя А.С. Михайлик