Справа № 991/8558/26
Провадження 1-кс/991/8574/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, що звернулась зі скаргою, ОСОБА_3 , його представника- адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення (далі - Скарга), в якій він просить:
- зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень вх. № Г-7873 від 28.05.2026 та розпочати досудове розслідування за ст. 358, 364, 365, 366, 372 КК України;
- повідомити ОСОБА_3 про права та обов`язки в якості потерпілого;
- зобов`язати уповноважену особу НАБУ письмово повідомити про початок досудового розслідування.
Скарга мотивована тим, що 28.05.2026 ОСОБА_3 подано до НАБУ заяву від 28.05.2026 про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана НАБУ в той же день, однак, відомості за вказаною заявою у порушення вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесено.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали доводи Скарги, просили задовольнити із викладених у ній підстав.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, (НАБУ) про дату, час та місце розгляду Скарги повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду Скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема слідчий суддя, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим здійснити розгляд Скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, дослідивши зміст Скарги та додані до неї матеріали, заслухавши позицію учасників судового провадження, дійшов до наступних висновків.
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час судового розгляду Скарги встановлено, що 28.05.2026 ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявою від 28.05.2026 про вчинення кримінального правопорушення, яка 
Станом на день розгляду Скарги, не надано доказів внесення відомостей за Заявою до ЄРДР. 
Згідно з. ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі (ст. 11 КК України).
Положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.
Відповідно до п. 2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298 (далі - Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Такими даними є посилання у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення на фактичні обставини, що свідчать про наявність складу відповідного кримінального правопорушення.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, об`єктивні дані, які свідчать про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Враховуючи приписи ч. 1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорушення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, до ЄРДР, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого кримінального правопорушення, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться у заяві/повідомленні про кримінальне правопорушення, за відповідними статтями Кримінального кодексу України.
Зі змісту Скарги та Заяви встановлено, що ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 (є корупційним кримінальним правопорушенням, віднесеним до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду), статтями 358, 365, 366, 372 КК України, а саме: щодо можливого вчинення службовими особами правоохоронних органів та керівництва прокуратури м. Києва підробки офіційних документів, внаслідок чого ОСОБА_3 незаконно повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 42022100000000558 та відсторонено від виконання посадових обов`язків заступника начальника ГУ ДПС в Рівненській області, що призвело до позбавлення виплат грошового утримання на суму більше 360 000 грн.
Відповідно до копії повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 15.10.2025 у кримінальному провадженні № 42022100000000558 від 02.11.2022 воно складене виконуючим обов`язки керівника Київської міської прокуратури.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що вказуючи у Заяві про можливе вчинення кримінальних правопорушень керівництвом прокуратури м. Києва, заявником мається на увазі саме керівництво Київської міської прокуратури.
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про прокуратуру» Київська міська прокуратура у системі прокуратури України належить до обласної прокуратури.
За такого, керівництво Київської міської прокуратури належить до суб`єктів, визначених абз. 6 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України (п. 8-10 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру»).
Разом з тим, у самій Заяві відсутні будь-які конкретні об`єктивні дані, які б свідчили про наявність в діях будь-яких осіб ознак кримінальних правопорушень, про які йдеться у такій Заяві, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, не зазначено фактичних обставин, наявність яких може свідчити про достатні підстави вважати щодо вчинення кримінального правопорушення, з чим вищезазначені положення закону безпосередньо пов`язують внесення відомостей до ЄРДР.
Так, зміст та суть Заяви фактично має загальний характер, жодних конкретних відомостей щодо існування зазначених у Заяві фактів Заява не містить. У Заяві відсутні відомості щодо конкретних обставин, з яких вбачається вчинення зазначених у ній кримінальних правопорушень та про причетність конкретних осіб до таких протиправних дій, відсутні відомості щодо конкретних дій таких осіб, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення за наведеними у Заяві статтями КК України та могли б бути перевірені. 
З аналізу вказаної Заяви вбачається, що вона фактично зводиться до незгоди ОСОБА_3 із підставами повідомлення йому у кримінальному провадженні № 42022100000000558 про підозру, обставинами інкримінованих йому діянь та негативними наслідками, які таке повідомлення спричинило.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінальне правопорушення, серед інших правопорушень, характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Саме по собі припущення щодо протиправності дій службових осіб правоохоронних органів та керівництва Київської міської прокуратури не є свідченням вчинення кримінального правопорушення, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання здійснення кримінального провадження.
Як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 42022100000000558 йому вручено обвинувальний акт, який направлено до суду. При цьому, рішеннями судів, які набрали законної сили ОСОБА_3 поновлений на посаді. 
Таким чином, обставини щодо законності повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вказаному кримінальному провадженні, а також його причетність до вчинення інкримінованих йому діянь, про що він посилається у Заяві, підлягають встановленню судом на підставі всієї сукупності зібраних у такому провадженні доказів у їх взаємозв`язку за результатами розгляду відповідного обвинувального акта по суті.
При цьому, порушене право ОСОБА_3 , як він сам зазначив, відновлено судом шляхом поновлення його на посаді.
Таким чином, викладені у Заяві обставини, з урахуванням вищенаведеного, не можна вважати відомостями про вчинення кримінального правопорушення, оскільки, вони мають абстрактний, а не конкретний характер.
За такого, бездіяльність з боку уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за Заявою, яку оскаржує ОСОБА_3 , відсутня.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення Скарги відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1