Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/352/26 
Провадження № 2/499/382/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

12 травня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник акціонерного товариства «Одесагаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач є абонентом акціонерного товариства ««Одесагаз» та споживачем природного газу.
В порушення вимог чинного законодавства, відповідач здійснив несанкціоноване відновлення газопостачання, на підставі чого ОСОБА_1 було проведено донарахування в сумі 18324,90 грн. та 12242,70 грн.
Оскільки відповідач добровільно не відшкодовує вартість нарахованого об`єму природного газу за несанкціоноване відновлення газоспоживання, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь донарахування не облікованого обсягу природного газу в сумі 30567,60 грн., судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки та ухвали про відкриття провадження, в якій було визначено дві дати судових засідань, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є абонентом акціонерного товариства «Одесагаз» та споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , йому присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .
20.08.2022 року за вказаною адресою працівниками акціонерного товариства «Одесагаз» складено Акт на відключення №173а, причина відключення: відключення абонента при відключені села.
26.03.2025 року працівниками акціонерного товариства «Одесагаз» за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання, про що складено Акт про порушення №03591 на ОСОБА_1 .
Зазначений Акт не містить підпису споживача (вказано що він відмовився), однак містить підписи представників поліції та підписи двох представників Оператора ГРМ.
Також, 26.03.2025 року було складено акт про відключення №1695 через несанкціоноване відновлення газопостачання.
Рішенням комісії акціонерного товариства «Одесагаз» №6 від 28.04.2025 року вирішено здійснити нарахування споживачу ОСОБА_1 вартості об`єму природного газу відповідно до Акту-розрахунку №03591 від 28.04.2025 року в розмірі 18324,90 грн. за зазначене порушення та складено рахунок на оплату №7943 від 02.05.2025 року.
Вказані документи були направлені відповідачу, що підтверджується квитанцією з АТ «Укрпошта».
24.10.2025 року працівниками акціонерного товариства «Одесагаз» за адресою: вул. Болгарська 98 с. Великий Буялик Березівського району Одеської області було виявлено повторне несанкціоноване відновлення газоспоживання, про що складено Акт про порушення №08390 на ОСОБА_1 .
Зазначений Акт не містить підпису споживача (вказано що він відмовився), однак містить підписи двох представників Оператора ГРМ. На підтвердження відмови від підпису долучено відеозапис.
Також, 24.10.2025 року було складено акт про відключення №б/н через несанкціоноване відновлення газопостачання. Відключення проведено шляхом механічного від`єднання.
Рішенням комісії акціонерного товариства «Одесагаз» №13 від 20.11.2025 року вирішено здійснити донарахування споживачу ОСОБА_1 вартості об`єму природного газу відповідно до Акту-розрахунку №08390 від 20.11.2025 року в розмірі 12243,70 грн. за зазначене порушення та складено рахунок на оплату №23621 від 21.11.2025 року.
Вказані документи були направлені відповідачу, що підтверджується квитанцією з АТ «Укрпошта».
Однак, відповідач вартість нарахованого об`єму природного газу за несанкціоноване відновлення газоспоживання не сплатив.
Статтею 40 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
В пункті 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Згідно з частинами другою-п`ятою глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.
Відповідно до пункту 1 розділу 2 глави XI Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Відповідно до п.4 п. 2 Розділу 1 Кодексу ГРС, несанкціоноване відновлення газопостачання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживання, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюються чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях) у тому числі поза обліком.
Відповідно до п.2 ч.З Розділу 11 Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення ( розірвання) до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
За правилами ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача донарахування не облікованого обсягу природного газу в сумі 30567,60 грн. 
Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача
Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Згідно із ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.
Стороною позивача суду не надано жодних доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх сплату, тому суд відмовляє у задоволенні стягнення витрат на правову допомогу.
Керуючись ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, ст. 525, 526, 61, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 133, 137, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства «Одесагаз» (вул. Одарія 1, м. Одеса, код ЄДРПОУ 03351208) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Одесагаз» вартість донарахованого необлікованого обсягу природного газу в сумі 30567,60 грн. (тридцять тисяч п`ятсот шістдесят сім тисяч 60 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «МТБ Банк», МФО 328168, ЄДРПОУ 03351208.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Одесагаз» суму судового збору у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «МТБ Банк», МФО 328168, ЄДРПОУ 03351208.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

  Суддя	Ігор ПОГОРЄЛОВ