ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/22219/25
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення додаткової винагороди, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не виплаті додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 із розрахунку 100000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого поранення за період з 22.10.2022 року по 03.06.2023.
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь 742258,07 грн додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 із розрахунку 100000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування внаслідок отриманого тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 22.10.2022 року по 03.06.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Вказує, що під час безпосередньої участі у бойових діях та заходах, спрямованих щодо відсічі збройної агресії російської федерації позивач отримав поранення та проходив довготривале лікування. Таким чином, позивач набув права на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні. Проте, позивачу вказана додаткова винагорода не виплачувалась. Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду із даним позовом та поновлено його, вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що в період після 21.10.2022 військовослужбовець до наказів командира військової частини про виплату додаткової винагороди не включався оскільки він не перебував на стаціонарному лікуванні про що інформує медичний звіт Реабілітаційного центру у Стокгольмі від 02.06.2023. Постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 не встановлено виплату додаткової винагороди за амбулаторну реабілітацію.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.04.2022 №18 сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з утриманням на всіх видах забезпечення із збереженням грошового забезпечення за попереднім місцем проходження служби. 
Під час проходження військової служби позивач в період з 11.03.2022 по 30.03.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, що підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 27.11.2023 № 9149.
30.03.2022 ОСОБА_1 одержав: вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення живота з ушкодженням нижнього полюсу правої нирки, правої долі печінки. Вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівої гомілки з уламковим осколковим переломом великогомілкової кістки та масивним дефектом м`яких тканин під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.09.2022 №5822.
З медичного звіту Реабілітаційного центру у Стокгольмі від 02.06.2023 ОСОБА_1 9 вересня 2022 року було переведено у Каролінську університетську лікарню у м. Стокгольм, Швеція, для повторного огляду та визначення подальшої стратегії ортопедичного та хірургічного лікування.
ОСОБА_1 виписано із стаціонарного реабілітаційного відділення 21 жовтня 2022 та продовжував реабілітацію амбулаторно під наглядом фізіотерапевта. Реабілітацію закінчено 03.06.2023.
За період з 22.10.2022 року по 03.06.2023 року відповідач не виплатив позивачу додаткову винагороду за час стаціонарного лікування внаслідок тяжкого поранення пов`язаного u захистом Батьківщини у розмірі 100000,00 грн на місяць.
В серпні 2025 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про суми виплаченої позивачу спірної винагороди та доплатити належні суми.
Військова частина НОМЕР_1 листом від 15.08.2025 №3450 повідомила, що в період після 21.10.2022 військовослужбовців до наказів командира військової частини про виплату додаткової винагороди не включався, оскільки він не перебував на стаціонарному лікуванні, про що інформує медичний звіт Реабілітаційного центру у Стокгольмі від 02.06.2023. 
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закону №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині другій статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Так, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).
За змістом пункту 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).
У пункті 8 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації з 05.30 год. 24.02.2022 був введений воєнний стан, який діє дотепер.
Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання цих указів Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), якою передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової грошової винагороди.
Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції на момент її прийняття) було передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
01.04.2022 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №400 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168", якою пункт 1 Постанови №168 доповнено абзацами такого змісту:
"Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла)".
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Таким чином, Постанова №168 (в редакціях чинних на момент спірних правовідносин) передбачає право військовослужбовців, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з отриманням ними поранень (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період такого лікування або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відтак, із аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Також, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини. В даному ж випадку, вищевказані умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди позивачем дотримані.
Так, довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.09.2022 №5822 (за формою, передбаченою Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) підтверджується, що 30.03.2022 ОСОБА_1 одержав: вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення живота з ушкодженням нижнього полюсу правої нирки, правої долі печінки. Вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівої гомілки з уламковим осколковим переломом великогомілкової кістки та масивним дефектом м`яких тканин під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини.
Згідно медичного звіту Реабілітаційного центру у Стокгольмі від 02.06.2023 ОСОБА_1 9 вересня 2022 року було переведено у Каролінську університетську лікарню у м. Стокгольм, Швеція, для повторного огляду та визначення подальшої стратегії ортопедичного та хірургічного лікування.
ОСОБА_1 виписано із стаціонарного реабілітаційного відділення 21 жовтня 2022 та продовжував реабілітацію амбулаторно під наглядом фізіотерапевта. Реабілітацію закінчено 03.06.2023.
Відповідно до Закону України «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я» реабілітація може надаватись у стаціонарних та амбулаторних умовах.
Тобто реабілітаційне лікування є видом лікування, яке може надаватись як в умовах стаціонару, так і в амбулаторних умовах.
Водночас Постановою КМУ №168 передбачено, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. зберігається за військовослужбовцем за час стаціонарного лікування.
Законодавство пов`язує виникнення у військовослужбовця права на виплату додаткової винагороди за час перебування на лікуванні не з видом такого лікування (реабілітаційне, терапевтичне, хірургічне), а з умовами його надання в умовах стаціонару або ж іншими словами «стаціонарне лікування».
В спірний період часу з 22.10.2022 по 03.06.2023 позивач продовжував реабілітацію амбулаторно під наглядом фізіотерапевта.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з твердженням відповідача, що підстав для виплати додаткової винагороди за вказаний період у відповідача не було, оскільки позивач не перебував на стаціонарному лікуванні через поранення (контузію, травму, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись статями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення додаткової винагороди відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

17.06.26